12 



J. LINDAHL, PENNATULID-SLÄGTET UMBELLULA CUV. 



med tvärrauskler, under det att den andra sidan hos hvartdera af dessa septa bär 

 långsgående muskler. Tvärtora hafva det ventrala fackets septa långsmuskler på insi- 

 dan, tvärmuskler på utsidan, och de öfriga fyra septa bära tvärmuskler på den sidan, 

 som vetter åt det dorsala facket till, och långmuskler på den ät ventrala facket vända 

 sidan. Alla dessa muskelskikt bära rika lager af mönjerödt epitheliura. 



Om zooiilernas bygnad kan för närvarande ej sägas mera, än att åtta genomskin- 

 liga septa, som omgåfvo munnen, tydligt, om ock med svårighet, urskiljdes hos en 

 zooid, som förlorat sitt yttre epithelium. Han är afbildad, sedd uppifrån, å Tafl. 2, fig. 

 17. Hos en annan zooid (Tafl. 1, fig. 9) med väl bevaradt yttre epithelium visade sig detta 

 vara ett skifepithelium med tydliga cellkärnor, utom på åtta upphöjda åsar, sannolikt mot- 

 svarande de åtta septa, der det var ett cylinderepithelium, som tycktes utbreda sig nedåt, 

 öfver hela zooidfrdtets yta, i mellanrummen mellan zooiderna. Kärnor kunde ej upp- 

 täckas hos dess celler. Den kanal, som från zooidernas kroppshåla går inåt de större 

 kanalerna i rachis, är omgifven af ett lager radierande muskler (Tafl. l,fig. 10 r. m.), inne- 

 slutet inom en tunnväggig cylinder af bindväf; utanför denne cylinder uppträder ett 

 mägtigt lager af längsgående muskler, inneslutet inom en mera tjockväggig cylinder af 

 bindväf med stjernformiga korpuskler. Hvart dessa kanaler med sina omgifvande höl- 

 jen taga vägen, kan ty värr ej upptäckas af de vertikala snitten (Tafl. 1, fig. 9). 



Till detta slägte höra följande fyra arter: 



Art. 1. UMBELLULA ENCRINUS L. 



Synonymi: Clusterpolype Ellis 1753. 



Asterias zoophytos composita Mylius 1753. 



Hydra marina arctica Ellis 1755. 



Isis encriiuis L 1758. 



Peiinatula encrinus Pallas 1766. 



Voiticella enciiuus L 1767. 



Ombellula (utan artnamn) (,'cviER ... 1798. 



Umbellularia groenlandica Lamarck 1801. 



T'nil)ellularia encrinus Blainville 1830. 



Umbellaria Gray 1840. 



Umbellula groenlandica Gr.\y 1870. 



Anm. »Pennatula arundinacea Fabr. Dolder Feder» anföres oriktigt af Ehrenberg som synonym till 

 Umb. encrinus. Den är = Funiculina quadrangularis. 



Artmärke: Polypernas kroppar längre än tentaklen (proportionen ungefär 100: 58). 



Fyndort: Norra Ishafvet 79° n. lat., 80 eng. mil från kusten — östra Grönland 



eller vestra Spetsbergen — 236 famnars djup. Kapten Adrians 1753. ' 



Art. 2. UMBELLULA MINIACEA n. 



Artmärke: De laterale polypernas kroppar kortare än tentaklen (proportionen om- 

 kring 100 : 295). Ett zooidfält utbreder sig å nedre delen af terminalpolypens mot ra- 

 chis' spets vända sida. Polypernas tentakel muskulösa med kraftiga cirrher. Trakten 



') Blainville : Dictionnaire des Sciences Naturelles, Tome 60, Paris 1830. 



2) Ehkexberu: Corallenthiere des rothen Meeres. Abh. d. Ak. d. Wiss. XXXII. Berliu 1832. 



