X)eii del af Grönlands vestkust, som ligger mellan 66:e och 69:e parallelerna, har större 

 bredd mellan inlandssidan och hafvet än någon annan del af kusten ; landet uppnår 

 fuga mer än tusen fots höjd, smala fjordar sträcka sig in till iskanten eller stå i för- 

 bindelse med denna genom elfvar, och kusten är splittrad i en mängd öar, hvilka hafva 

 blott ringa höjd, allt i motsats till den isfria , kuststräckan norr och söder om detta 

 område, hvilken är smalare och högre. Det är kustlinien mellan 68° 15' och 70° nordl. 

 bredd, som jag, som deltagare i Nordenskiölds expedition till Grönland år 1870, besökte 

 och för hvars mossvegetation här lemnas en redogörelse. Till detta område höra Au- 

 leitsivikfjorden, kusten kring Diskobugten och Diskoön Gneis är på fastlandet den 

 herrskande bergarten, basalt på Diskoön. 



Förutom flera äldre och nyare samlare uti Grönland, antingen deltagare i en- 

 gelska arktiska expeditioner eller i landet boende danskar, är det isynnerhet Vahl som 

 gjort insamling af mossor, och det från Grönlands sydligaste del upp till 73:e bredd- 

 graden. Vahls' moss-saniling, som prof. Lange haft godheten öfverlemna åt mig till 

 bearbetning, innehåller 151 arter mossor och lefvermossor, bland hvilka finnas 14, som 

 jag ej påträffade i området kring Diskobugten men af Vahl äro funna i Sydgrönland, 

 neudigen Dicranum albicans, Grimmia elatior, Hedvigia ciliata, Timmia megapolitana 

 norvegica, Oligotrichum hercynicum, Polytrichum commune, Fontinalis gracilis vel dale- 

 carlica, Antitrichia curtipendula, Heterocladium heteropterum, Thuidium Blandowii, 

 Camptothecium lutesceeus, "Hylocomium squarrosum och Jungermannia crenulata. Dr 

 Brown, som sommaren 1867 undersökte Diskobugtens natur, har uti Transact. of the 

 Bot. Soc. of Edinburgh, vol. IX, part II, 1868, redogjort för de botaniska samlingarna, 

 äfven för mossorna. Nedanstående förteckning innehåller 241 arter mossor och lefver- 

 mossor, af hvilka 7 arter endast träffades vid Sukkert öppen i Sydgrönland; alla de öf- 

 riga förekomma inom det anförda området vid Diskobugten och Auleitsivikfjorden. 



I likhet med de öfriga öarna i grannskapet är den ö, på hvilken kolonien Egedes- 

 minde är belägen, blott några hundra fot hög, hysande några små insjöar, kring hvilka 

 marken är sumpig och beväxt med Hypnum sarmentosum, revolvens och badium, Hyp- 

 num scorpioides på sjöbottnen mycket allmän, Sphagnum Lindbergii, Meesia tristicha 

 m. fl. I bäckar, som komma från sjön, växer Sarcoscyphus Ehrharti var. arcticus, på 

 fuktiga klippor Andretiea petrophila och alpestris, Jungermannia divaricata var. * in- 

 curva och på torra klippor Dicranum hyperboreum. 



Om Fanerogamfloran inom detta område ocb en utförligare behandling af de topografiska förhållandena se 

 Öfvers. af Kongl. Vetensk. Akad. Förhandl. 1871, N:o 7, pag. 853—897. 



