KONGL. SV. VET. AK ADKÄIIENS HANDLINGAR. BAND. 13. N:0 10. 



25 



Under cK-u liär begagnade l^-års perioden voro åren 1860, 1866 och 1872 siir- 

 deles regnrika. Jag har försökt att grafiskt åskådliggöra nederbördsfördelningen under 

 dessa år genom att på kartor införa de tal ur Tab. VI, soin referera sig till dem och 

 cenom att sammanbinda de orter, der nederbördens förhållande till det LS-åriga mediet 

 var lika. Resultatet af denna undersökning, som för öfrigt direkt framgår ur de 

 på kartorna (se tafiorna III, IV och V) uppritade system af kurvor, torde kunna sam- 

 manfattas i följande 4 punkter. 



1:()) Nederbörds-förökningen sträcker sig icke sällan öfver största delen af landet, 

 men intager icke hela dess yta. På alla tre kartorna framträder linien l,o, hvilken ut- 

 märker den normala nederbördsmängden. 



2:o) Tillökningen i nederbördsmängd under regniga år är i det närmaste lika ut- 

 efter hela kusten af Bottniska viken ända upp till Norrbottens län, hvarest den är mindre. 



3:o) Största öfverskottet af nederbörd faller vanligen inom flera skilda områden 

 af ringa utsträckning, och från hvilka ett högst olikformigt aftagande eger rum i olika 

 riktningar. 



4:o) Genom uppträdandet af flera sekundära maxima få de kurvor, som repre- 

 sentera lika nederbördsförhållanden, en ganska irreguliär form. 



Såsom ses af kartorna faller maximi-nederbörden under de tre regnåren på föl- 

 jande orter: 



1860 186(5 1872 



Örebro Askersund ^ Karhtad 



Wisby Wexiö Jönköping 



Jockmock Nyköping. 



Den omständigheten, att nederbörden faller i största mängd på flera skilda om- 

 råden, synes mig vara af icke ringa vigt. Skulle det nemligen vid fortsatt undersök- 

 ning visa sig, att vissa orter oftare än andra närliggande erhålla betydliga nederbörds- 

 öfverskott, så måste fenomenet anses beroende af lokala förhållanden. En samman- 

 ställ ling af dessa orters belägenhet och fysiska karaktär skulle då kunna leda till känne- 

 domen af den inverkan, som dessa fysikaliska förhållanden utöfva på regnmängden och 

 dymedelst bidraga till lösning af en mängd för det praktiska lifvet vigiiga frågor, så- 

 som den om nederbördens beroende af vattendragens och skogarnas utsträckning. Visar 

 det sig åter, att hvilken ort som helst kan erhålla ett maximum af nederbördsöfver- 

 skott, så återstår att ur de kända väderlekslagarna härleda nederbördens fördelning. 

 I hvilket fall som helst torde kännedomen af denna fördelnings natur och beskaffenhet 

 vara af stort intresse. Det är tydligt att sådana undersökningar erfordra en mycket 

 längre tidrymd än den här begagnade, dels för erhållandet af säkrare normalvärden, 

 dels för att de regniga årens antal måtte blifva tillräckligt stort. Ännu längre 

 serier äro naturligtvis nödvändiga för att efter samma metod kunna behandla neder- 

 börden under en särskild månad. Det faller för öfrigt af sig sjelf, att äfven dessa slags 

 undersökningar skulle ansenligt vinna i noggrannhet och pålitlighet, om åt observations- 

 nätet gafves den erforderliga tätheten. 



K. Vi-t. Akart. Haivll. Bd. 13. N:o 10, 4 



