KONGL. .SV, VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND, 13, N:() 10. 



"27 



måste ovillkorligen inana till försigtighet, och det ligger nära till hands att antaga, 

 att vid näinde tidpunkt en mindre noggrann observationsmetod börjat användas. 

 Jag anser på dessa grunder, att hvarken Upsala-serien eller Stockholms-serien kunna 

 användas till undersökning af den sekulära variationen. Ett annat vigtigt skäl till deras 

 förkastande är, att om man antager, det de för begge orterna gifna värdena representera 

 den verkliga nederbörden, skulle man, såsom kurvorna tydligen ådagalägga, erhålla en 

 sekulär variation, som i Stockholm ginge i motsatt led mot den i Upsala, ett förhål- 

 lande, som vore särdeles märkvärdigt för så närliggande orter och derföre icke utan 

 tvingande skäl borde antagas. 



I Lund visar sig- en kontinuerlio; tillväxt af den fallande nederbördsmäntjden allti- 

 från seriens början till 6:te decenniet. Vid denna tid aftager regnmängden plötsligt 

 och bibehåller sig derefter vid lågt värde ända till inemot 1860, då den ånyo stiger. 

 Ehrenheim^) kände förökningen under slutet af förra och början af innevarande århun- 

 drade, men afslutar sin undersökning öfver detta ämne med år 1811, hvarföre han icke 

 kunde hafva någon kännedom om nederbördens aftagande efter denna tid. Om man 

 får antaga, att den hastiga förminskningen efter det 6:te decenniet är verklig och ej 

 uppkommen af en mindre noggrann uppmätning under följande perioder, så utgör denna 

 plötsliga förändring ett ytterligare bevis derpå, att regnmängden, som faller på en ort, 

 är beroende af ytterst invecklade naturförhållanden. Ehuru jag, på grund af nu nämda 

 hastiga förändring i nederbördsmängden, ej vågar hysa fullkomligt förtroende till Lunda- 

 seriens bevarade likformighet, nödgas jag dock erkänna, att de särskilda årssummorna 

 icke gifva någon anledning att betvifla nederbördsmätningens noggrannhet. 



Betrakta vi nu de öfriga i Tab, VII och tig. 3 för kortare tidrymder medde- 

 lade serierna, så linna vi ringa eller ingen öfverensstämmelse mellan dem och Lunda- 

 serien. Observationerna från Abo under förra seklet antyda visserligen äfven de en 

 sekulär ändring, hvilken till och med har ganska reguliärt utseende; men den öfverens- 

 stämmer i intet afseende med den vi funnit för Lund. Under den tid, nederbörden 

 fortfarande stiger på sistnänide ort, erhålla vi först ett fallande och sedan ett stigande 

 i Abo med ett bestämdt utprägladt minimum i 3:e decenniet. Kurvan för Abo stämmer 

 icke bättre öfverens med Upsala-kurvan, i fall vi tillåta oss att betrakta dennas gång- 

 såsom riktig under de första decennierna. I Wexiö finna vi från 6:te decenniet räknadt 

 en sekulär variation, som kan anses vara nära nog motsatt den, vi funnit i Lund. 

 Detta förhållande är af stort intresse, förutsatt att detsamma vinner bekräftelse 

 genom fortsatta iakttagelser. Ty, med kännedom af dessa orters ringa afstånd, tyckes 

 man af detta fö)'hållande vara berättigad att draga vissa slutsatser angående regnraäng- 

 dens olika fördelning i vertikal riktning under olika tidsperioder^), Ehrenheim har redan 

 törut^) fäst uppmärksamheten på den stigande nederbördsmängden i Wexiö under början 

 af århundradet på en tid, då nederbörden i Stockholm befann sig i hastigt aftagande. 

 Beträffande serierna från Tolffors Bruk och Hudiksvall, så omfatta de alltför få årtion- 



') Se Ehrenheim: Om climateinas rörlighet sid. 76. 



Dessa orters höjdskilnad uppgår till ungefär 130 meter. 

 ^) Se Ehrenheim: Om climaternas rörlighet sid. 65. 



