ROBERT RTTBKNSON, NEDERBÖK1)8MÄNGDEN I SVERIGE. 



den föl" att luedgifva någon egentlig jemförelse med de öfriga. Pä den förra af dessa 

 orter är nederbörden i det närmaste konstant under hela tiden, på den sednare tem- 

 ligen irreguliär, hvarföre någon upplysning om den sekulära variationens beskaffenhet 

 på dessa orter icke vinnes af det anförda observationsmaterialet. 



För öfrigt torde man ej böra vänta sig någon fullständig öfverensstämmelse 

 emellan de sekulära variationerna på tvenne orter, dels emedan, såsom vi förut sett, 

 nederbörden under ett särskildt år faller mycket ojemt öfver landet, dels emedan man 

 på en och samma ort plägar finna högst betydliga skilnader i nederböiden för tvenne 

 successiva år, hvilka skilnader nödvändigt måste betraktas såsom tillfälliga. Under 

 sådana förhållanden skall det alltid blifva svårt att skilja de tillfälliga vexlingarna 

 från den reguliära förändring, som fått nanni af sekulär variation. Einedlertid torde 

 det ej vara utan intresse, att för de orter, från hvilka längre observationsserier finnas, 

 sammanställa den årliga nederbördens extremer, vare sig att dessa hafva uppkommit 

 genom inflytandet af tillfälliga väderleksförhållanden, eller att de sammanhänga med en 

 långsamt försiggående reguliär förändring. Jag meddelar derföre i följande tabellariska 

 sammanställning den största och minsta nederbörd, som blifvit under något år uppmätt 

 på de i Tab. VII anförda orter jemte tiden då dessa extremer inträffat samt skil- 

 naden dem emellan. 



Lnnd Upsala Äbo Weiiö Hudiksvall Tolffors 



Minimum 329,o 407,6 396,8 365.5 3-J7.8 332,4 



Årtal 1842 1783 1868 1842 1858 



Maximum 749.6 811.6 959.4 896,o 994,o 835,3 



Årtal 1801 1866 1803 1812 1860 1851 



Dififerens 420.6 404,0 562.6 530,5 666.2 502,9 



Bland annat finna vi af denna tabell, att, såsom är händelsen i Tolffors Bruk, 

 nederbörden kan under tvenne till samma decennium hörande år skilja sig med öfver 

 ,500 m. m., en quantitet, som nära uppgår till värdet pä medelnederbörden för hela 

 landet. Denna differens kunna vi betrakta såsom den gräns, hvilken de tillfälliga vexlin- 

 garna i allmänhet ej torde öfverskrida. Ett annat ungefärligt mått på dessa tillfälliga vex- 

 lingar erhålla vi genom att ur Tab. VII uttaga den största skilnad, som framträder mellan 

 talen för tvenne successiva decennier, hvarvid naturligtvis förutsattes, att den sekulära 

 ändringen är omärkbar under loppet af 10 år, hvilket antagande visserligen icke är 

 strängt riktigt, men, i betraktande af den sekulära periodens sannolika längd ^), likväl 



^) Stockholm har blifvit utesluten, emedan den uppmätta nederbörden under vissa ar helt visst under- 

 stigit den verkliga. 



-) Den metod jag anväudt för att utröna, huruvida observationerna gifva anledning till antagandet af eu 

 sekulär ändring i nederbördens mängd, förutsätter naturligtvis hos den sökta variationen en ganska lång period. 

 Man har på senare tider frän flera håll velat finna en motsvarighet mellan nederbördens vexlingar och solfläckarues 

 frequens, hvaraf skulle följa en mycket kortare period, ueraligen en 11-årig, för nederbördens stigande och fal- 

 lande. Jelinek, som senast behandlat detta ämne i »Zeitschrift der österreichischen Gesellschaft fiir Meteoro- 

 logie» Bd. VIII N:r G, kommer till det resultat, att ett sådant samband, åtminstone hvad Europa beträffar, icke 

 framgår ur observationerna. En särskild undersökning, som jag i denna anledning företog med Lunda-serieu, 



