KONGL. NV. VKT. AKADEMIENS HANDLINGAK. BAND. 13. N:(> II. 



19 



18r)5 (l;i den var 8, c." fot. 



1870 » » » 3,'Ji) » 



Enligt bestiiinningarne af 1785 och 1796, hvaraf den första patagligen är felaktig, 

 skulle höjningen utgöra resp. fy,:\7 och 3,;r» fot på seket, medan andra kondjinationer 

 gifva mycket mindre värden. Enligt de två sista observationerna, hvilka båda infalla 

 under den tid som iakttagelserna vid f} rarne pågått, skulle höjningen vara 1,5:{ fot 

 på seklet. Beräknas hela obscrvationsserien från Löfgrundet på samma sätt som ofvan 

 skett med fyrobservationerna erhålles: 



?■ = + (),:<:,; ,s = — 0,0361; 



w — ± 0,:i<sti.-) H'{r) — ± 0,:{07s; )r{s) ± 0,oi):i;i7. 



Således en nivåförändring af 2,r.i fot på seket Att nivåförändringen relativt till 

 landet ])a olika delar af kusten kan vara olika är af äldre bestämningar mycket sanno- 

 likt. Jag vill derför icke absolut förkasta de resultat, som framgått för de båda sta- 

 tionerna Djursten och Svartklubben. Ehuru l)elägna mellan punkter som visa större 

 förändring, Storjungfrun a ena sidan med l,8;i fot och Stockholm samt Gröiiskär å 

 den andra, båda med mer än 1 fot, förete de nämnde ställena endast obetydlig varia- 

 tion, Djursten 0,'i.') och Svartklubben 0,7 fot på seket. Dessa stationers belägenhet 

 nära intill hvarandra torde kunna f;i anses som ett stöd derför, att de små värden 

 som erhållits, icke bero på observationsfel. Hvad Djursten beträffar kan man till och 

 med påstå, att observationerna icke ange någon höjning, då sannolika felet i s är lika 

 stort som hela denna qvantitet. 



Aninärkningsvärdt är ock att det värde som Erdmann ^) anför för höjningen vid 

 Svartklubben, är 6,1 decimaltum på seket, under det jag erhållit 7,0 tum. 



Den del af Östersjökusten, hvars höjning kan ur de anförde serierna anses bäst 

 bestämd, är Stockholmstrakten och dess skärgård. De båda här befintliga stationerna 

 Stockholms sluss och Gröiiskär äro fullt tillförlitliga. Också visar sig en vacker öfver- 

 ensstämmelse i medelvärdenas gång såsom synes af kurvorna (Taflan Fig. 2). För- 

 öfrigt blir äfven enligt slussobservationerna förändringen under de sista 24 åren min- 

 dre än under föregående decennier. Med Stockholms och Grönskärs-observationerna 

 ffifva äfven de vid Finska viken anstälda vattcnhöjdsmätningarna nästan lika värden. 

 De finska serierna som blifvit publicerade af Professor Moberg omfatta åren 1858 — 

 — 72, således en tidrymd allt för kort för att med någon säkerhet bestämma den se- 

 kulära förändringens storlek. De angifva en höjning af Finlands södra kust uppgå- 

 ende till mellan 2 och 8 fot på seklet. Beräknas ur samma årsserie variationen vid 

 Stockholm och Grönskär, så erhållas värdena 2,io och 2,<S(i fot. 



Sedan detta nedskrefs har jag i en uppsats af Ekumann i Vetenskaps Akademiens Ofversigt af 1847 p. 

 274 funnit att fiere bestämningar finnas från Kndmansstenen mellan 1820 och 1847, hvilka i medeltal 

 angifva en sekulär variation af 2,94 fot. 

 -) Vetenskaps Akademiens Ofversigt 1847 p. 280. 



^) Ofversigt af Finska Vetenskaps-Societetens Förhandlingar 1872 och 73. 



