76 



Čís. 1935. Hroznovitý aggregat, jen nezřetelně strukturu hae- 

 matitu jevící, na povrchu barvy okrově žluté, na lomu křídově bílé, 

 mdlý se zarostlými drobnými krystallkv cerussitu. 



Čís. 1933. a 1934. Ledvinité kusy na povrchu místy mdlé, drsné, 

 místy hladké, mastného lesku, slohu paprskovitě vláknitého, barvy 

 světlounce šedo-žlutavé. 



Komptonit z Kočičího hradu (Katzenburg) u Litoměřic. 



Úhledné, bezbarvé, poloprůhledné, tabulkovité krystallky, lesku 

 skelného, as 1 cm. šířky a 2 mm. tloušťky, jevící plochy] 



(001) OP, (110) ooP, (100)a)Poo a (010) oořoo, 

 nahloučené u vějířovité a snopkovité shluky, jež zdobí vedlé velikých 

 nezřetelných krystallů kalcitu dutiny čediče drobně krystallovaným 

 fillipsitem vyiožené. 



Spec. váha ustanovena byla piknometrem == 2'388. 



Výsledek analyse kvantitativné: 



Quotienty: 



Si0 2 .... 36-90°/ o .... 0-615 

 Al 2 3 . . . 3183 . . . . 0*309 

 CaO . . . . 13-66 „ . . . . 0-243 1 

 Na 2 . . . 4-01 , . . . . 0-064} 0-314 

 K 2 . . . . 0-72 „ . . . . 007 J 

 H 2 , . . . 13-36 „ .... 0-742 

 Součet . 100-48°/ o 

 Resultující formule: 



2 Si0 2 . Al 2 O z . EO . 2Vs H 2 0. 

 Pozoruhodno jest, že komptonit ztrácí svoji vodu teprve u vy- 

 soké teplotě. 



Shledal jsem, že ještě při 150° C. sušen jsa, na váze své ne- 

 ztrácí; při 190° ztrácí 1/85%, při 200° 2-08°/ Oí při 280° 5-26°/ 

 (množství toto odpovídá přibližně 1 molekule); ostatek vody uniká 

 teprve až v červeném žáru. 



Pokusem tímto potvrzena starší zpráva Damoura,*) jenž ve 

 příčině té zkoušel vedlé jiných zeolitů též komptonit z českého 

 Středohoří a zároveň vyvrácena domněnka Grothova,**) že jen Vt 

 krystallové vody komptonitu teprve v žáru těká. 



O Annal. de Chemie et Physique 3. série t. LIII. 458. 



: ) Tabellarische Ůbersicht der Mineralien, Zweite Auflage, 1882. 112. 



