147 



Při vyšetření pouček o aequivalenci, v nichž se vyskytuje vedle 

 jiných pohybů též translace, dlužno přihlížeti hlavně k tomu, zda-li 

 se směr translace shoduje se směrem vyskytujícím se v druhém po- 

 hybu, či nic. 



Translace jest patrně nejjednodušším a můžeme říci, že v jistém 

 ohledu jediným základním tvarem pohybu; neboť rozdíly 

 souřadnic konečné a začáteční polohy bodů jsou délky, jež tudíž 

 vždy můžeme považovati za výrazy postupného pohybu. Tento názor 

 stal by se však nepohodlným při rozboru poněkud jen složitějších 

 úkazů kinetických. Obmezujeme tudíž pojem translace na ten případ, 

 když opisují všechny body daného útvaru co do tvaru i co do polohy 

 stejné, pouze co do východiště rozdílné dráhy. Základní rovnice 

 translace jsou tudíž: 



2 A — z — zJz ~ t 3 — ty, 



znamenají-li a, y směrné cosinusy ze složek t l} č 2 , t 3 odvozeně 

 výsledné translace T (o velkosti ť). 



Elongace (V) vyžaduje k úplnému určení svému vedle velkosti 

 a směru ještě jedné okolnosti; nejlépe jest, volíme-li rovinu, která 

 zůstane při prodloužení celého útvaru v původní své poloze ; můžeme 

 ji nazvati základní čili centrální rovinou elongace. Elongace 

 má patrně čtyry stupně volnosti, z nichž tři padají na vrub velkosti 

 a směru jejího, čtvrtá jest podmíněna centralnou rovinou, kolmo na 

 směr osy postavenou.*) 



Mírou elongace jest změna u jednotky délky ve směru pro- 

 dloužení; v případě skutečného prodloužení jest kladnou, v případě 

 zkrácení (kontrakce) zápornou veličinou. Jelikož záporná, k téže zá- 

 kladní rovině se vztahující elongace stejnou elongaci kladnou ruší, 

 musíme obě pokládati za veličiny opačné, při čemž vždy toho 

 dlužno dbáti, že jen nekonečně malé deformace předpokládáme.**) 

 Veličinu u můžeme zváti koefficientem prodloužení neb elongace. 



*) Můžeme též říci, že představuje centralná rovina polohou svou v prostoru 

 tři stupně volnosti, absolutní hodnota prodloužení, jehož směr jest určen 

 normálou oné roviny, dává čtvrtý stupeň volnosti. 

 **) Jen v tomto smyslu ruší se po sobě jdoucí elongace u a — u\ při konečných 

 hodnotách těchto veličin zbyla by elongace — u 2 (tedy kontrakce), aneb: 



(4) 



x 1 

 Ví 



§. 4. Prodloužení čili elongace. 



10* 



