155 



rovnoběžných, ve směru rovnoběžném s touto rovinou, určeném cosi- 

 nusy % fa y o délku, která jest úměrná vzdálenosti pošinuté roviny 

 od roviny pevné a která se pro jednotku vzdálenosti rovná veličině 

 e. Pro roviny, ležící po obou stranách pevné roviny, čili, jak ji 

 zváti budeme, roviny centrálně, jsou směry dotyčných pošinutí 

 opačné;*) z této právě příčiny můžeme nazvati pohyb zde popsaný 

 též pošinutím asy m m etrický m. Veličina a může slouti koef- 

 ficientem pošinutí. 



Pohyb ten má pět stupňů volnosti, jež jsou charakteriso- 

 vány veličinami <?, a, fa y, p, cc n fa, y x \ cosinusy směrné jsou zde 

 podrobeny podmínkám 



as) ** + p + y* = i «;+/5; + ^ = i 



Základní rovnice tohoto pošinutí jsou: 



z/a? zz — f x occ -f- + yfa + *7\) 



(19) 4l=-Pi*fi+*fi («* + yft + ^i) 



z/z = — + cy (xcc x + yft + zy x ). 



Mají-li tudíž rovnice (1) značiti deformaci tohoto druhu, jsou 

 koefficienty a mn následujícím sedmi podmínkám podrobeny: 



(20) 



Analogie mezi jednoduchým pošinutím a jednoduchým prodlou- 

 žením (J$. 4.) jest na první pohled patrná; rovnice (19) promění se 

 v rovnice (5), klademe-li v nich cc l z= a, fa — fa y x zz y a vynechá- 

 me-li poslední rovnici (18), která nyní neplatí. Analogie mezi jedno- 

 duchým pošinutím a mezi rotací se však nevyskytuje. 



Z rovnic (19) plyne: 



Každé jednoduché pošinutí lze vztahovati, místo 

 ku dané, k jakékoli jiné s ní rovnoběžné rovině cen- 

 trálně, spojíme-li s ní translaci, která jest určená po- 

 šinutím nové roviny centralné na základě původního 

 pošinutí. 



Vzhledem k tomu jsou pro jednoduché pošinutí vlastně jen 



*) Pro body ležící nad rovinou centralnou, t. j. v prostoru, do něhož směřuje 

 normála cosinusy směrnými {á x fa yj určená, jest směr pošinutí cc, fa y; 

 pro body ležící pod rovinou centralnou (na straně — a u — fa, — y,) jest 

 směr pošinutí : — a, — fa — y. 



