156 



čtyry stupně charakteristické, jelikož jedna z podmiňujících veličin p 

 ve výrazu pro translaci se vyskytuje.*) 



Mysleme si dvě stejná jednoduchá pošinutí opačných označení 

 (0 a — <?), provedená vzhledem k dvěma rovnoběžným rovinám cen- 

 tralným, hodnotami p l a p 2 se lišícím. Podobně jako při (8) obdržíme 



(21) 4x = (p 2 — p 1 )úcc, 4y = ti>2—Pi)<*h 4z~(pz— p x )*y) 

 tudíž : 



Dvě co do absolutní hodnoty stejná, co do směru 

 opačná jednoduchá pošinutí vztahující se ku rovno- 

 běžným rovinám centralným jsou aequivalentní trans- 

 lací, která se rovná postupu jedné z obou rovin cen- 

 tralných, způsobenému pošinutí m vztahujícím se 

 k druhé rovině, a měří tudíž součinem vzdálenosti 

 obou rovin s koefficientem pošinutí. 



Kladouce v (18) 



lim (7 = 0, lim ]\ 6 =rr — t 



obdržíme vzorky pro pohyb translační a větu: 



Každou translaci lzepojímati co jednoduché čili 

 assymmetrické pošinutí s nekonečně malým koeffici- 

 entem a nekonečně vzdálenou rovinou centralnou. 



Mysleme si pošinutí ú l ve směru a, y x s centralnou rovinou: 



xa 2 + #/3 2 -\-zy 2 — p 2 ~0 

 a pošinutí 6 2 ve směru a 2í 2 , y 2 , s centralnou rovinou 



x*! +yPi + z Vy ~ Pi = 0. 

 Obě k sobě kolmé roviny protínají se v přímce, jejíž cosinusy 

 směrné nazveme a, y. Soubor obou pošinutí poskytuje složitou 

 deformaci : 



Ax — — (p 2 a t cc t +p í ú 2 a 2 ) + + a 2 ) a x a 2 -f 

 f99 \ 4yz=— (p % * x § x + p&M + x K« 2 ^i + ^2*1 A) + 



{ } +y( G i + * 2 ) M* + * (*. rA + *#A) 



Az — — (p 2 G x y x + p Y G 2 y 2 )+x(c x a 2 y y +6 2 u y y 2 ) + 



+yip } Pďi + *Av%) + 2(^1 + **) YM- 



*) Mohlo by se zdáti, jako by dostačily tři veličiny ku charakteristice asym- 

 metrického pošinutí: velkost a směr. Avšak vedle směru pošinutí samého 

 musíme znáti ještě jeden směr (jeden stupeň volnosti), totiž směr normály 

 soustavy rovnoběžných rovin, v nichž jest v každé pošinutí všech bodů 

 stejné. 



