198 



provésti, neboť možno jedním přístrojem 3 — 4 kg zinku denně bez 

 jakýchkoliv obtíží zdestilovati. 



Kdežto u předešlého způsobu čistění, tygle z a j í- 

 madla sloužily, upotřebuji k čistění dle svého způsobu zvlášt- 

 ních kulovitých nádob A (obr. 1.), kteréž na dně mírně zaku- 

 laceným otvorem v rouru asi 7 cm dlouhou přecházející, opatřeny jsou, 

 jimž pak páry z tygle B (v němž zinek v páry se proměňuje) do 

 vnitř jímadla (chladiče) vstupují a zde v tekutý zinek se zhušťují. 



Hoření čásť a sferoidu (A) nechá se sejmouti a tvoří jakousi 

 pokličku, kteráž k části b co nejdokonaleji přiléhati musí; 

 ona končí „pupkem" c otvorem opatřeným, kterýmž vzduch z pří- 

 stroje (když tento do pece zasazen byl) uchází. 



Mezi prací, když tygl B dostatečně rozpálen byl, jest otvor 

 ten kouskem hlíny uzavřen. 



Poklice a slouží k tomu, aby vnitřek jímadla přístupným byl; 

 jedná- li se pak destillat z něho odstraniti, tu prostě pokryté jí- 

 má dl o k roztopení zinku v peci zahříváme a tento po sejmutí poklice 

 do formy aneb na nějakou podložku vylijeme. 



Dle množství zinku, jež na jednou zdestillovati chci, beru buďto 

 jeden aneb dva chladiče (jímadla). 



Sestavení dvou jímadel na sebe postavených podává obr. 2. 

 Přístroj celý skládá se z tygle B (obr. 1 a 2), v němž zinek se 

 roztápí, na tom uložena jsou jímadla a sice jsou částě k sobě při- 

 léhající tak připracovány, že ku př. posadím-li „chladič" A na tygl 



Obr. 1. 



Obr. 2. 



