262 



příčiny výše položen, než-li dolejší konec manubria na straně levé 

 (2), že i celá basis jeho po pravé straně jest širší, než-li v levo. 

 Podíváme-li se pak na obě kloubní plochy (\ a fc 2 na obr. 26.— 30.), 

 o něž se korakoidy opírají rýhou na zpodní straně v zadu položenou 

 (y, tab. I. obr. 1.6, 3. 6), tož zvláště u bahňáků jest patrno, že 

 následkem nesouměrného uložení kloubních jamek (c 15 c 2 ) i kloubní 

 plochy k 2 ) asymmetrickou mají polohu. Pravý kloub (k v obr. 27.) 

 leží více do předu, než-li kloub levý (k 2 ) ; i nemůže ovšem býti jinak, 

 povážíme-li, že korakoid zpodní hranou ostrou (x) do jamky (c x ) jest 

 uložen a současně rýhou (y) o kloubní plochu (Jc x ) opírati se musí. 

 Kdyby obě kloubní plochy měly polohu souměrnou, byla by zajisté 

 pravá kloubní plocha (k t ) od příslušné kloubní jamky (c t ) vzdálena 

 nepoměrně více, než-li kloubní plocha levá (k 2 ) od levé jamky 

 kloubní (c 2 ) — • korakoid pravý pak nutně musel by mnohem tlustším 

 býti korakoidu levého, aby udržel se v potřebném styku i s kloubní 

 plochou i s jamkou, čemuž ovšem vzájemnou nesouměrnou polohou 

 obou kloubních ploch jest vyhověno. U dravců (tab. II. obr. 29., 30.) 

 nejsou oba klouby tak nesouměrně uloženy, jako u bahňákův, ale 

 jinou za to mají zvláštnost. V náhradu za to, že kloubní plocha 

 pravá (k L ) není tou měrou v před pošinuta, aby od příslušné jamky 

 (c^ rovnou měla vzdálenost, jako po levé straně, jest pravá ta kloubní 

 plocha širší, než levá, čímž přední její okraj přece poněkud blíže 

 ku příslušné jamce kloubní jest položen, než by při rovné šířce 

 těch kloubů možno bylo. To pak opět jen za tím účelem tak jest 

 upraveno, aby pravý korakoid beze všeho zbytečného rozšíření dolej- 

 šího konce svého do tloušťky i kloubní jamku, i kloubní plochu 

 mohl obsáhnouti. 



Co asi jest příčinou podivného tohoto úkazu asymmetrie, jež 

 v kostře obratlovčí vůbec tak jest vzácnou? Není snad nesnadno, 

 o věci té alespoň domněnku pronésti oprávněnou. Považme jen, že 

 korakoidy jsou u ptáků všech vesměs hlavní oporou apparatu léta- 

 cího, jenž i u bahňáků shora uvedených, kde všude na těžkém těle 

 nésti musí dlouhý krk a dlouhé nohy, i u dravců všech při bystrém 

 a vytrvalém letu jejich výborně musí býti sestrojen. Korakoidy mají 

 u všech ptáků těch basis dolejší velice širokou, aby o sternum vy- 

 datně se mohly opírati. Kdyby však oba široké ty konce jejich 

 nahoře na kosti prsní souměrně — třeba i v tupém úhlu — byly 

 uloženy vedle sebe a nikoli jeden před druhým alespoň z části, jak 

 široká by musila býti hořejší část kosti prsní, aby tam oba kora- 

 koidy vedle sebe místa nalezly, jakou asi formu by pak následkem 



