280 



štětiny veskrze vlásečnaté, slabě prohnuté, kdežto u Aeol. tene- 

 brarum vyskytují se v tomto tvaru jen na předních segmentech, 

 dále v středu a na zad těla přicházejí současně s vlásečnatými štěti- 

 nami i háčky dvojklanné. 



Hypodermis skládá se z poměrně nízkého epithelu, obsahujíc 

 vedle těžce sledovatelných obyčejných jednobuničných žlaz kožních, 

 ještě výše zmíněné, barevné žlazky olejné, jichž nad míru jemné ka- 

 nálky vývodné prostupují cuticulou. Tato poslední jest pokryta na 

 celém povrchu a zvláště na hlavě četnými brvami hmatacími. Svalo- 

 vina tělní jest nad míru jednoduchá, ba i těžce dokázatelná. Přes to 

 však působení její velmi značné ; zvíře pohybuje se pomocí ní v roz- 

 ličných směrech, může se až na třetinu původní délky zkrátiti a 

 značně zúžiti, rovněž ale zase prodloužiti. U všech druhův možno se 

 snadno přesvědčiti o peristaltických contrakcích vrstev svalových 

 když zvíře po spůsobu některé Turbellarie volně ve vodě plove. Ještě 

 více stahování a roztahování schopný než ostatní tělo jest lalok čelní, 

 který hned mohutně naduří, hned zase ploše se stáhne ; k tomu při- 

 spívá zajisté v největší míře celá soustava zřetelných vláken sva- 

 lových, jež šikmo, dorsoventrálně probíhajíce, zřetelná jádra mají, 

 a svalovým vláknům svazků štětinných se rovnají. 



Nervová soustava jest na nejvýše jednoduchá, zauzlina mozková 

 leží v laloku čelním před pharyngem a vykazujíc párovitou stavbu, 

 vysílá jak ku předu okraje laloku čelního, tak ku stranám, k vířivým 

 jamkám větévky nervové. Zadní lalůčky mozkové jsou pomocí staži- 

 telných vláken svalových — cerebroparietalních — k stěně tělní při- 

 pevněny. Zauzlina mozková setrvává po celý život ve spojení s hypo- 

 dermis, i ukazuje tedy jasně na svůj epiblastový původ. U Aeol. 

 Ehrenbergii a quaternarium nelze ani na živých červech, 

 ani na jich průřezech znamenati nějaké stopy po pásmu břišním; ale 

 u Aeol. tenebrarum zdají se jisté elementy v střední čáře tělní 

 ukazovati povahu nervovou, ale tvrditi nelze, že by zde skutečné 

 pásmo přítomno bylo. 



V dutině tělesní splývající buňky mesoblastové představují malé, 

 lesklé, eliptické neb kruhovité štítky. Bránice mezi segmenty štěti- 

 novými scházejí, pouze u Aeol. Ehrenbergii jest vyvinuto septum 

 mezi hlavou a trupem. Zažívací apparát počíná šírým otvorem ústním, 

 přecházejícím v mokutný, soudkovitý, nevychlipitelný pharynx. Tento 

 jest pomocí četných, jednobuničných vláken svalových k stěně tělesné 

 připevněn a přechází na zad v dlouhý trubicovitý oesophagus, jen 

 souvisí v třetím segmentu štětinatém se silně naduřelým střevní 



