299 



jež často ještě jiné zcela malé otvory v sobě obsahují, čímž celé 

 osculum příčkovaným se jeví. Břeh osculí bývá obyčejně trochu vy- 

 niklý a představuje dle Wierzejského *) zkrácenou rourku , která 

 se může za živa nad otvor vysunouti, což zvláště zřetelně u forem 

 amerických se vyskytuje. Celý trs jest za živa potažen rosolovitým, 

 mázdřitým povlakem, jenž na suchých formách jako hebounká pavu- 

 činka se jeví. 



Barvy jest za živa hnědavé, popelavé, řidčeji také nazelenalé; 

 exempláře v líhu uschované jsou velmi křehké, barvu mají špinavě 

 šedou, sušené pak hnědou. Velikost její jest různá, dosahuje však, 

 (dle udání p. Šanderova) délky až 45 cm. 



Trsů mohutně rozvětvených, jaké u ostatních hub sladkovodních 

 se vyskytují, zde vůbec nenalézáme. Trsy s rozvětvením velmi ne- 

 patrným (2 až 3 malé výběžky) objevují se celkem spoře; rovněž tak 

 udávají i Wier zej sici' 1 ) i Dybowski 3 ), takže plochý, nerozvětvený tvar 

 jest vlastním znakem tohoto druhu. 



Co se týče vnitřní stavby této houby, tu jehlice skeletové jsou 

 rovné, ku konci dlouze nebo krátce kopinaté, řidčeji poněkud zahnuté 

 délky 0-224— 0-189 mm a tloušťky 0'006— 0-008. Na povrchu jsou 

 hladké, často, jak již Bowerbank připomíná, uprostřed aneb i blíže 

 konců více méně kuličko vitě naduřelé. Abnorrnitou vyskytují se někdy 

 jehlice na koncích anebo ještě řidčeji na celém povrchu jemnými 

 osténky opatřené; někdy bývají konce jich také zaokrouhleny. 



Jehlice pupenové (pakowe, Belegnadeln) jsou rovné nebo mírně 

 zahnuté, délky 0*052 — 0074 mm, tlouštky 0028 mm, na celém po- 

 vrchu útlými osténky opatřené; na koncích bývají tupé, obyčejně 

 v jemný hrůtek vybíhající. Mezi těmito jsou roztroušeny jehlice hladké, 

 velmi dlouhé, úzké, dlouze přišpičatělé dosahující délky až 0*17 mm 

 a tlouštky 003 mm. 



Zimní pupeny (gemmulae, paki) jsou tvaru pravidelně elipsoid- 

 ního nebo kulovitého, úplně neprůsvitné, barvy tmavožluté až hnědavé, 

 za sucha tmavé a průměrné velikosti (velká osa) 0*32— 37 mm. 

 Na hořením polu opatřeny jsou oblou, na basi v četných případech 



*) O rozwoji paków gabek síodkowodnych europejskich, tudzieš o gat. Spon- 

 gilla fragilis Leidy (Sp. sibirica Dyb.). 



2 ) 1. c. pag. 36. 



3 ) Monographie d. Spongilla sibirica Dybow. von Dr. W. Dybowski. Sitžungs- 

 berichte d. Dorpater Naturfor.-Gesell. 1884. pag. 64—75. 



