302 



z jehlic as čárky dlouhých, povrchu hrbolovitého. — Poznámka: 

 Po odumření houby rozrušuje se tkanivo, zanechávajíc tělesa repro- 

 duktivní v těsné vrstvě přitisklá na spodu kamenů. — „Houba živá 

 není nikdy zelenou, poněvadž neroste obrácena ku světlu" (?) — 

 Později hojně sbírána podél atlant, pobřeží od Floridy *) až ku Nov. 

 Skotsku, podél břehu řeky Sv. Vavřince a ve velikých jezerech kanad- 

 ských. Roku 1863 obdržel ji Bowerbank z mnoha míst v britické 

 Columbii a popsal pode jménem Spongilla Lordii. 2 ) 



V Asii nalezena byla v sibiřském jezeře Pachabicha (na severo- 

 západním břehu jezera Bajkalského), pak v Kavkazském jezeře Čaldir 

 a na Kamčatce v jezerech Načiki a Paratuuka a W. Dybowskim pode 

 jménem Spongilla sibirica popsána. 3 ) 



V Europe nebyla dlouho známou, až teprve Dr. Stepanow nalezl 

 ji v Donci u vsi Kačetóku v gubernii Charkowské. 4 ) Dr. Noll naleznul 

 svoji Spongilla contecta =z Sp. fragilis v Rýnu a Mohanu. 5 ) V Haliči 

 nalezena byla Dr. Wierzejskim na četných místech, 6 ) hlavně v řekách 

 Sanu, Visle, Prutu, Seretu, Čeremoši a jich přítocích, jakož i v mnohých 

 rybnících v Křešovicích, v Břežansku a Tarnopolsku. V Cechách známá 

 toliko z jediného naleziště u Ostroměře a posléze uvádí ji nejnověji 

 Carter i z Anglie T ) Prostírá se tedy vlasC této houby ve třech dílech 

 světa : Europě, Asii a Americe a to mezi 30° — 60° na sev. polokouli, 



T ) Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia 1884. 

 pag. 237. 



2 ) Proceedings Zoolog. Society of London 1863. Part III. pag. 466. 



3 ) Spongilla sibirica W. Dybowski: Zoolog. Anzeiger 1878 p. 53. 



4 ) Sitzungsber. d. Dorp. Naturfor.-Gesell. 1884: Mongr. d. Sp. sibirica von 

 Dr. Dybowski. pag. 66. 



Bemerkungen iiber einige Siisswasserschwámme v. prof. Dr. F. Vejdovský. 

 (Sitzungsber. der k. bóhm. Gesellsch. d. Wissensch. p. 54.) 



Observations on some Freshwater Sponges. By Prof. Fr. Vejdovský. 

 (Annals and Magazíne of Natural History 1885.) 



5 ) Die deutschen Siisswasserschwámme. Inaug.-Dissert. von Wilhelm Retzer 

 1883, pag. 20. Diagnosa, dle pojednání Dr. Nolla v Zool. Garten 1870 pag. 

 173, zní: „. . . . jako tenký povlak na dřevě a kamenech; — jehlice pupe- 

 nové jsou ostnité, rovné nebo zcela slabě zahnuté a velmi silné. Obdávají 

 gemmulae jako hustý povlak a jsou hojně roztroušeny v pletivu. Temno- 

 hnědě zbarvené gemmulae jsou hustě, dlažbovitě nahloučeny. Jehlice skele- 

 tové scházejí." — Dle tohoto popisu vidno, že Noll sbíral toliko vrstvu 

 gemmulovou, která po zrušení vlastního pletiva houbového jako „tenký 

 povlak na dřevě a kamenech" zbývá. 



G ) 1. c. pag. 33. 



7 ) Carter: Ann. Mag. nat. hist. 1885. 



