311 



Leidy — Notice of some aquatic worms of the family Naides. American 



Naturalist, June 1880. 

 Reighard — On the anatomy and histology of Aulophorus vagus 



Proceedings of the American Academy of Art and Sciences 1884. 

 Vejdovský — System und Morphologie der Oligochaeten, Prag 1884. 



Práce, jejíž resultaty tuto podány, konána byla v zimních mě- 

 sících semestru r. 1884-5 v zoologické laboratoři pana prof. dra Vej- 

 dovského. — Konaje tuto přemilou svou povinnost vzdávám vele- 

 ctěnému učiteli svému díky nej srdečnější za účastenství, jímž zpro- 

 vázel tuto první mou práci. 



Úvod historický. 



První, jenž naši zajímavou formu skupiny „Naidomorpha" u vědu 

 uvádí, jest O. F. Miiller. Bystrý tento badatel nazývá ji v díle svém 

 (Von Wurmern des sussen und salzigen Wassers, Kopenhagen 1771) 

 „die blinde Naide" a správně dle dobrých znakův přiřaďuje ji k Naid- 

 kám ostatním, ačkoliv análními přívěsky svými, jež již tehdy jakožto 

 plátky žaberní označuje, na mořské annulaty poukazovati se mu zdá. 



Po Mullerovi Oken (Lehrbuch der Naturgeschichte III. 1815) 

 označuje formu jeho novým jménem rodovým jakožto „Dero digitata" 

 — tutéž pak formu Mullerovu nazývají Dutrochet (Bulletins de la 

 Société philomatique 1819) „Xantho hexapoda," Blainville (Dieti- 

 onnaire de sc. nat., Tom. XLVII. 1828) „Proto digitata" a Gervais 

 (Bulletins de TAcadémie royale de Bruxelles, 1838) „Uronais digi- 

 tata". — Oersted (Kroyer Tidsk. B. IV., 1842) vrací se k pojmenování 

 staršímu (Proto digitata), Grube (Die Familien der Anneliden, Berlin 

 1851) pak k nejstaršímu, Okenem zavedenému (Dero digitata). — 

 Všichni tito badatelé Okenem počínaje uvádějíce na mnoze krátký 

 toliko popis, nijak v podstatě nerozšiřují pozorování Miillerovo. — 

 Teprve D'Udekem (Nouvelle classiíication des Annélides sétigěres 

 abranches. Académie royale de Belgique 1855) podává obšírnější 

 popis a vedle Dero digitata popisuje novou specii, „Dero obtusa," 

 k níž zároveň vyobrazení žaberního apparátu se systémem cévním 

 připojuje. — Velmi krátce zmiňuje se o Dero digitata Houghton (Ann. 

 mag. nat. hist. 3 ser. Vol. 6. 1860) podávaje zprávu o nálezu jejím 

 v Anglii, ač nikoliv vyobrazení pravé formy Míillerovy, nýbrž jeho 

 „Blumenthier" reprodukuje. — Důkladnému zkoumání, stanovisku 

 vědy odpovídajícímu podrobena byla Dero teprve Perrierem, jenž ve 

 své důležité práci (Histoire du Dero obtusa, Arch. de Zool. expéri- 

 mentale et générale, 1872) D'Udekemův druh za předmět svého studia 



