322 



Obrysy jejich nejsou na preparátech dosti zřetelný, však chro- 

 matin jader velmi značných intensivně pikrokarminem se barví. Pa- 

 trně nelze jim jiné úlohy přiděliti nežli funkci žláz. Mezi těmito 

 žlázami jednobuničnými ústí dále ve pharynx žlázy jiné, tak zvané 

 septální. 



Žlázy septální představují za živa mohutně laločnatá, ostře světlo 

 lámající tělesa, jež po obou stranách oesophagu se táhnou, nad pha- 

 ryngem se spojují a v tento ústí. Struktura těchto žláz zřetelně na 

 preparátech se objevuje (Tab. II., Fig. i. a 3. žs). Jeví se tuto jako 

 laločnaté tvary, složené z velkých buněk. Každá z buněk objevuje 

 v homogenní krásně zbarvené protoplasmě značné jádro se zřetelným 

 jediným jadérkem. Obalem těchto buněk jest pojivo, jež vřeténkovi- 

 tými jádry svými na peritoneální původ ukazuje (Tab. II., Fig. 1. 

 a 3. pp). 



Vychlípování pharyngu, jež Perrterem velmi důkladně jest vy- 

 líčeno, řízeno jest zvláštními svaly. Jsou to především dlouhá vlákna 

 svalová od přídy pharyngu v lalok čelní se táhnoucí, s funkcí pro- 

 tractorův (Tab. II., Fig. 1. sZZ), dále pak přečetná vlákna vtahovací 

 (retraktoři), jež nejen mezi hoření stěnou pharyngu a hoření stěnou 

 tělní šikmo probíhají, nýbrž i od postranních míst pharyngu vychá- 

 zejí (Tab. II., Fig. 1. sl). 



Oesophagus, jenž v segmentu šestém za pharyngem počíná, táhne 

 se jakožto roura s průměrem u porovnání s žaludkem střevním značně 

 zúženým až na konec segmentu devátého. Na průběhu svém netvoří 

 nižádné naduřeniny, jaká u většiny Naidomorph pozorována byla. 

 Poněvadž i Perrier uDeroobtusa oesophagus v podobném stavu na- 

 lézá, má rod Dero vlastnost tuto společnou pouze s rodem Ophidonais ; 

 nebot i Reighard uAulophorus vagus podobné naduřeniny na 

 oesophagu shledává pravě : „In the eighth, ninth, and tenth segments 

 it is much swollen." Histologická struktura oesophagu neliší se v pod- 

 statě od složení žaludku střevního. Toliko buňky epithelu vnitřního 

 poněkud menší jsou velikosti, těsně k sobě seřaděny a mohutnými 

 brvami opatřeny (Tab. II., Fig. 3. bo). 



Žaludek střevní počíná segmentem desátým, a zavěšen jsa na 

 dissepimentech probíhá v podélné ose tělní segmenty následující, až 

 na konci těla bezprostředně před apparátem žaberním v řiť ústí. Mo- 

 hutné stěny jeho za živa v neustálém pohybu se nacházejí, velké pak 

 žlázy jednobuničné, jež se svými ostře světlo lámajícími exkrementy 

 povrch jeho pokrývají, dodávají mu rázu velmi význačného. 



