324 



braná buničná značně se redukuje, jádro pak samo po upotřebení 

 pikrokarminu zřetelně barví, nicméně nepodléhají ona tělesa změně 

 nižádné. Kolem každého jádra ve značném počtu se kupíce, často 

 i v celé shluky splývají. Jednotlivé elementy mají formu okrouhlou, 

 ze shora i zdola sploštělou a zřejmě jeví se obdány tuhou, světlo 

 lámající membránou (Tab. L, Fig. 11 a). Na některých sledovati lze 

 velkým zvětšením i způsob podvojného a počtverného dělení (Tab. I., 

 Fig. 11. & x b 2 \ ač-li přítomnost mnohem menších, jednoduše conturo- 

 vaných tělísek (Tab. I., Fig. 11. c), i na jiný způsob jich povstávání 

 nepoukazuje. 



Původ tělísek těchto dosud jest záhadným. Jisto jest, jak pozo- 

 rování dra. Vejdovského ukazují, že utrhlé a v dutině tělní volně 

 se změněnými elementy oněmi plující žlázy chloragogenní rozhodně 

 s funkcí orgánův segmentálních souvisí. Název Perrierův, jenž tyto 

 exkrementy zřetelnou membránou obdané „gouttes ďun liquide hui- 

 leux" jmenuje, nelze ovšem nazvati případným. Podobně i označení 

 žláz chloragogenních (jehož ostatně i Reighard se přidržuje) jakožto 

 buněk jaterních není správným, béře-li se ohled na peritoneální původ 

 oněch žláz. 



Zakončení soustavy zažívací děje se řití; postavení její u četných 

 forem oligochaetův lze za živa jen velmi nesnadno pozorovati. U Dero 

 však, kde kolem ní apparát žaberní se rozkládá, vždy dobře jest ji 

 viděti. Představujeť příčný, vířící otvor, jenž dorsálně nad vchodem 

 do apparátu žaberního jest umístěn (Tab. I., Fig. 3. oř). 



Soustava cévní. 



Systém cévní representován především kontraktilní cévou dor- 

 sální a nestažitelnou cévou ventrální, jež obě spojeny jsou systémem 

 cév postranních (Tab. I. Fig. 13.). 



Céva dorsalní přijavši nad řití jeden systém žaberních cév po- 

 stupuje po hřbetě ku předu roury zažívací, pokryta jsouc na celém 

 průběhu svém žlázami chloragogenními ; teprve nad oesophagem obalu 

 toho se zbavuje, probíhá pak volně až v samý vrchol laloku čelního, 

 kdež na obě strany vidličnatě se rozdělivši mnohonásobnými větév- 

 kami s vidlicí cévní splývá, jež rozštěpením se cévy ventrální za 

 uzlinou jícnovou (suboesophagealní) byla povstala. Céva ventrální 

 pokryta jsouc toliko sporými jádry peritonea táhne se odtud volně 

 mezi rourou zažívací a pásmem břišním až v apparát žaberní, kdež 

 obvodním prsténcem svým s druhou soustavou cév apparátu žaber- 



