370 



Micraster cor testudinarium Goldf. 



Neurčitelná ježovka, malá, stlačená, jen 13 mm dlouhá. 



Stellaster sp. 



Plocoscyphia labyrintliica Rss. S kořenem G5 mm dlouhým, 



na konci rozvětveným a v limonit proměněným. 

 Amorphospongia rugosa Rom. 



Ve vedlejším Kunigrově lomu nálezném opět zvonivé, bělavé, 

 pevné opuky nad 199 m n. m. v tomto uložení: 



203-8 m n. m. 



Vrstvy í 2. Opuka drobivá, bělavá . . . 1*0 m 

 Březenské ( 1. Opuka zvonivá, bělavá, pevná 3*8 „ 



199-0 m n. m. 



Vrstva 1. láme se v mocné desky a obsahuje četné svíry. Svíry 

 mají zde tvar nepravidelně kulovitý, poněkud prodloužený. Svír 

 v opuce uložený bývá obalen zetlelou opukou. Kolem svíru jdou 

 rozsedliny, jimiž se opuka od svíru odděluje, a v nich dává se podnět 

 ku tvoření se vláknitého vápence, který na povrchu svíru jest vy- 

 loučen a spůsobuje povrch jeho rýhovaný. Pod vláknitým vápencem 

 bývá hmota svíru obyčejné opuce podobna. Čím hlouběji do středu, 

 tím více stává se hmota svíru pevnější, hutnější, vápnitější, při čem 

 má barvu světlejší a podstatně se od hmoty opukové liší. Jest pro- 

 šlehána žilkami čistého, krystallinického vápence. Když jsem jeden 

 svír rozbil, shledal jsem, že poblíž povrchu rozšířila se jedna ze žil 

 a obsahovala dutinu asi 10 cm širokou, na jejíž stěnách nalézaly se 

 drůzy klenčového vápence, a na těchto opět seděly skupiny krystalli- 

 nického křemene v obyčejných spojkách šestibokého hranolu a jehlance. 



Při jedné návštěvě své nalezl jsem tu 10 svírů. 



V této opuce je málo skamenělin: 



Inoceramus sp. Velké kusy, stlačené. 



Lima Hoperi Mant. 



Serpula gordialis Schl, přirostlá na Inoceramu. 



V téže výši nadmořské dostihneme těch opuk nad křížkem Ro- 

 hateckým v zářezu silnice nové. Když se silnice stavěla, shledány 

 v opuce: 



