386 



Zřídka spočívá na Teplické opuce, jako „Pod vinicí", při polní cestě 

 ze Židovic ku Remízku vedoucí, kde 0*5 až 0*75 jest mocna. 



Sem patří též jednak některé písky, které po větších deštích 

 se splakují z výšiny Rohatecké v údolí, jednak jíly, které se tvoří ze 

 zvětralé opuky Teplických vrstev. 



Konečně sem náleží říční štěrk, jenž lemuje břeh Labský od 

 Židovic ku Hrobcům a Libotejnici. 



32, 



středech křivosti paraboli a hyperbol! vyšších stupňů. 



Sepsal Fr. Machovec a předložil prof. dr. J. Krejčí dne 16. října 1885. 



Kovnice křivek těchto pro soustavu souřadnic rovnoběžných ob- 

 saženy jsou v rovnici 



y n — ďx n -\ 



která pro n)r značí parabolu a pro n(r hyperbolu. Tečna jedné 



1 druhé té křivky (K x ) v libovolném bodě který má souřadnice 



T 



x' a y' tvoří na ose Y úsek o l b l -~i—y\ na základě čehož ji snadno 

 zobraziti lze. 



Z této konstrukce tečny dají se odvoditi způsobem geometrickým 

 zajímavé vlastnosti a konstrukce středů křivosti parabol i hyperbol 

 stupňů vyšších, z nichž vyplývají jakožto zvláštní případy známé 

 konstrukce středů křivosti parabol a hyperbol stupně druhého. 



Kovinu křivky K Y pokládejme za rovinu průmětnou, křivku K v 

 za orth. průmět nějaké křivky K a osy soustavy, t. j. přímky X x a Y l 

 za průměty rovin X a Y na průmětně kolmých. K promítající ploše 

 válcové křivky K mysleme si v jednotlivých bodech této křivky nor- 

 mály N. Ty tvoří plochu mimosměrek N, jejíž obrysová křivka má 

 za průmět evolutu S í křivky K x , Body křivky $ l5 čili středy křivosti 

 jednotlivých míst křivky K x jsou tedy průměty bodů, v nichž se na 

 průmětně kolmé roviny tečné plochy N této plochy dotýkají. Aby tyto 

 průměty zobrazeny býti mohly, půjde o přiměřené určení plochy N. 



Plocha N má za řídící útvary křivku K a rovinu průmětnou 

 (s níž jsou její povrchové přímky rovnoběžný) a mimo to jest každá 

 její povrchová přímka N a kolmá na příslušné povrchové přímce T a 



