396 



nogramme), Helminthostachys zeylanica N. Cal. až QL, Kaulfussia (aescu- 

 lifolia Java, Filip., Matonia pectinata Malaka, Borueo, Singp., Mohria 

 caffrorum, Peranema cyatheoid. (Nepal), Pteridium — Pteris., Stromato- 

 pteris (monilifera N. Caled.). 



Velké rody Adiantum, Aspidíum, Gymnogramme, Cheilanthes, Asple- 

 nium, Ptegopteris, Pteris, Bleclmum jsou kosmopolitické ; Acrosticlmm 

 Antrofyum, Chrysodium, Davallia, Lindsaya víc tropické, jako Hypo- 

 lepis, Microlepis, Pellea, Polybotrya, Nefrolepis, Vittaria — Notholaena 

 víc neotropická, Psilogramme zcela (1 dr. Acuňha), Woodwardia víc 

 paleotropická. Avšak i malé rody mají velké rozšíření — více circum- 

 polární Woodsia do Čili (incisa), Natalu (burgessiana), Scolopendrium 

 z Brasilie a Ualanu přes Eur opu (2) do Sibiře (1 e), Cystopteris (víc 

 circumpolárnť) do Tasmánie a Jiho-Ameriky. 



Zvláštností je endemismus ostrovů, zajímavou proto, že i ostrovy, 

 jichž floru sice buď pro původní chudobu, anebo že původní flora 

 vyhynula (Helena, Sejšely, Eodriguez) více ve fanerogamech ustanovit 

 nelze, zde ráz svůj na jevo dávají. Tak zachovaly Canary tropická 

 kapradí (Diksonia culcita z Cyatheí, Asplenium furcatum, marinum, mo- 

 nanthemum, Adiantum reniforme, Ptegopteris totta, Aspidium cana- 

 riense, Helena Asplenium arborescens ze záp. Afr., falcatum (As., 

 AustraL), Taenitis graminoides (Amer., Afr.), Pteris flabellata (Cap, 

 Čili), Polypodium marginella (Gujana, Canary, P. Rio), gramineum 

 (Jamaika). Tak zbyly v Evropě kapradí teplejších krajů — Hymeno- 

 fyllum tunbridgense, Trichomanes speciosum nebo Pteris arguta (Por- 

 tugal), Aspidium rigidum (Alpy, Pyreney, Californie, Mexiko), Davallia 

 canariensis (Španěly, Portug., sev. Afr.), Aspidium aemulum. 



Tak ukazuje jistá řada forem na spojení mezi Amerikou a Oce- 

 ánií (Polypodium adenoforum Peru, Guadelupa, Sandwichsko, Austrálie, 

 Polynesie , Magellansko), Nefrolepis altescandes. (Juan Fernandez, 

 Austral., Samoa), Athyrium sandwichiense, Aspidium vestitum, cicu- 

 tarium, Acrostichum martinicense ; jiné zase spojení mezi Austrálií 

 a vých. Afrikou (Polypodium parvulum v. n. Lindsaya heterofylla, 

 Chrysodium cuspidatum). 



Jak Polypodiacey tvoří 2 / 3 druhů (a asi i exem.) nynějších, tak 

 asi to bylo i dříve. Aíespoň Schimper uznává 55 druhů určitých, 

 26 Pteris, 12 Asplenium (proti 28 ostatních vlastních kapradí) a velká 

 částka nepoznaných ale popsaných jeho 7 — 800 dr. náleží asi sem, 

 jakož to sám u mnohých udává. Onoclea sensibilis je prý již v mi- 

 océnu Dakoty, jako Můhlberg chtěl poznat Aspidium thelypteris 

 v starém escheri. 



