560 



Plošky tyto přicházejí většinou rozptýlené. Nejhojnější jsou ca- 

 riny, kteréž jsou úzky a dlouhý s vrcholem, obyčejně do vnitř silně 

 stočeným; stříška její (tectum a) jest někdy rovna, jindy silně vy- 

 klenuta nebo i uprostřed poněkud prohloubena; stěny bočné (6, c) 

 tvoří s ní obyčejně úhel pravý, někdy i tupý neb ostrý jsouce do vnitř 

 skloněny, čímž spodek cariny nabývá podoby člunkovité; od stříšky 

 i mezi sebou bývají stěny bočné často rýhami neb žebry odděleny, někdy 

 vybíhají za vrcholem v křidélko. Přirůstací čáry tvoří rovnoběžné 

 vrstevnice, které ve středu stříšky tvořívají úhel a po stěnách bočných 

 sbíhají k vrcholi. 



Obr. i. Cariny a scuta rodů Scalpellum a Pollicipes. 



A Carina od Scalpellum. C Carina rodu Pollicipes. B Scutnm rodu Scalpellum. 

 D Scutum rodu Pollicipes. 1 svrchu, 2 ze spodu, m otisk svalový, t hrana 

 tergalní, l hrana lateralní. 



Eodu toho známo jest asi 54 žijících a asi 32 fossilních druhů, 

 z nichž starší objevují se v Gaultu, nejhojnější v křídě, hlavně svrchní 

 (Maestricht, Ciply, Faxae, Schonen, Kúgen, Anglicko a Sev. Francie, 

 u nás hlavně ve vrstvách cenomanských) a některé konečně známy 

 jsou i z třetihor. 



Naše druhy křídové jsou tyto : 



1. Sc. quadratum Dano. 

 T. I. ob. 1. a, b, c, d. 

 Darwin. An monograph on the foss. Lep. str. 22. T. I. f. 3. 



Carina z vrstev korycanských z Kamajku, překrásně zacho- 

 vaná, jest 21 mm. dlouhá, má tectum na dolením konci 4 mm. ši- 

 roké, k vrcholi znenáhla se zužující, ve spodní polovině mělkou střední 



