564 



silnými, s nimi rovnoběžnými rýhami skořápky. Uhlopříčná hrana 

 mezi vrcholem a úhlem hran lateralní a basalní jest dosti prohnuta 

 a provázena tupější hranou, s níž tvoří poměrně dosti široký, mělký 

 pruh, v němž se vrstevnice ohýbají. 



Naleziště: Druh tento známý ze senonu anglického a něme- 

 ckého přichází u nás v cenomanu : vrstvy korycanské. Kamajk pořídku. 



5. Sc. maximum Sow. sp. 

 (T. I. obr. 5. A, B } C } B). 

 Darwin. A monogr. on the foss. Lep. str. 28. T. II. f. 1. 4. 5. a 8. 



Druh tento znám jest ze svrchního útvaru křídového v Anglii, 

 Belgii a Německu hlavně jen čtyřmi druhy plošek, jež jsou carina, 

 tergum, scutum a ploška carino-lateralní. Z těch ale zvláště carina 

 a tergum velice se mění, tak že Darwin dle cariny rozeznává tři od- 

 růdy a rovněž i v tvaru plošek tergalních shledává asi tři různé typy. 



Také naše carina (t. I. obr. 5. A.) neshoduje se zcela se žádnou 

 odrůdou Darwinovou, jakkoli jest nepochybno, že náleží k tomuto 

 druhu a zvláště že nejvíce blíží se odrůdě Sc. maximum var. 

 sulcatum (Poli. sulcatus Sow., Darwin. A monogr. T. II. f. 3.), 

 s níž srovnává se co do vyklenutí stříšky, polohy a připojení stěn 

 bočných a částečně i co do struktury. Stříška jest však poměrně 

 značně užší, rovněž jako žlábkovitá boční stěna, kdežto vnitřní stěny 

 bočné jsou značně širší a ve dvě partie rozdělené. Označuji proto 

 carinu tuto jako zvláštní odrůdu: Sc. maximum Sow. sp. var. 

 bohémi ca. 



Carina tato pochází z jednotníka starého majíc skořápku velmi 

 silnou a vrstevnice velice vysedlé, jinak pravidelně utvořené. Vrstev- 

 nice a dolení části stříšky sbíhají po stěnách bočných pod vrchol, 

 z čehož patrno jest, že přirůstání plošky děje se ukládáním vápna 

 na celou spodní plochu, čímž zároveň vysvětluje se i stálé její sesilo- 

 vání. S vrstevnicemi rovnoběžné rýhy jsou u našeho exempláru jen 

 na stěnách bočných dosti patrny, kdežto na stříšce většinou jsou otřeny. 



Tergum (?), jež na T. I. obr. 5. B jest naznačeno, dosti těžko 

 lze srovnati s některým tvarem terga u Darwina vyobrazeným. Jest 

 to značně odchylný tvar terga, kteréž vůbec jest v té příčině velmi 

 proměnlivé. Nápadná jest člunkovitá jeho podoba i tvar, podobný 

 nejvíce Darwinově varietě S. maximum. Var. I. (T. II. f. 5). Spodní 

 strana jest špatně zachována, struktura povrchu nejeví rýh ani vr- 



