573 



Neustanovil však z této plošky nijaký druh nový. Ano nenašlo se 

 později žádné plošky s touto totožné neb příbuzné, nezbývá než uvésti 

 k vůli úplnosti věc tuto tak, jak Keuss ji podal. 



9. Poli. unguis Sow. 

 Reuss. Verstein. d. bóhm. Kreidef. str. 17. T. 5. f. 44. 



Z druhu tohoto uvádí Reuss zcela nepatrné a nezřetelně vy- 

 kreslené scutum (?) z Lužice, dle něhož lze míti druh ten u nás za 

 pochybný. 



V Kamajku hojná terga, jež tvarem svým na tento gaultový 

 druh upomínají (T.), náležejí bez odporu ku druhu Poli. glaber, jak 

 dříve již to bylo uvedeno, neboť známy jsou četné formy přechodní. 



3. Rod Loricula Sow. 



Capitulum jest malé, skládá se z 9 plošek: Carina (1), Scutum 

 (2), Tergum (2), Lateralia (4). Stvol, velmi široký, ku spodu se po- 

 někud zužuje a pokryt jest třemi řadami plošek vápenitých, dlouhých 

 a na hraně carinalní a rostrální vždy dvěma řadami šupin. Spodní 

 stranou stvolu bývá Loricula upevněna na skořápkách Ammonitů 

 i zdá se, že na této ploše není vápenitých destiček. Známy jsou 

 celkem čtyry druhy ze střední a svrchní křídy. Z našeho útvaru po- 

 chází druh 



Loricula gigas Frič. 

 T. III. ob. 5. 



Dr. A. Frič, Bělohorské a malnické vrstvy str. 137. 



Obšírnější pojednání o druhu tomto vyjde v monografii prof. dr. 

 Ant. Friče o korýších českého útvaru křidového. Omezuji se zde 

 proto jen na výčet nalezišť a vyobrazení. 



Naleziště: Bílá Hora, Peruc, Středokluky, Lány a Koštice. 



Balanidae. 



Tito korýši svijonozí mají skořápku upevněnou širokým spodkem 

 bez zvláštního stvolu na cizích předmětech a složenou z většího počtu 

 plošek, po straně spolu souvislých a pevně spojených a přikrytou 

 pohyblivým víčkem, jež sestává z plošek tergalních a scutalních, na 



