574 



nichž upevněny jsou svaly zatahovací. Ve věnci plošek (těsta), tvo- 

 řícím vlastní skořápku, rozeznal Darwin carinu, rostrum a lateralia. 



Carina jest ona ploška, u jejíhož vrchole vystupují nožky, rostrum 

 jest jí protilehlé a po obou stranách mezi rostrem a carinou umí- 

 stěna jsou lateralia. Tvar jejich, jak co do podoby, tak i co do struk- 

 tury povrchu velmi rozdílný, lze shrnouti aspoň v ten základní typ, 

 že na každé z těchto plošek rozeznati lze střední, obyčejně troj- 

 hrannou stěnu (paries) a postranní, někdy symetrická, jindy assy- 

 metrická křidélka (alae, radii), která navzájem u sousedních plošek 

 částečně se kryjí. Dalším, pro nás pozoruhodným znakem jest, že 

 plošky těsta mají až na nepatrné výjimky (Chthamalus, Elminius) 

 zvláštní vnitřní strukturu. 



Plošky tyto nejsou totiž jako plošky víčka nebo plošky Lepa- 

 didů složeny z jednotvárné hmoty vápenité, nýbrž sestávají ze dvou 

 lamell, svrchní a spodní, příčnými septy spojených. 



Hledě k těmto znakům ustanovil jsem dle následujících známek 



rod (?) Balanula. 



Majíce po ruce jen jedinou plošku, můžeme rod ten ovšem jen při- 

 bližně stanovití. Ploška ta podobá se co do tvaru značně typickým 

 ploškám těsta rodu Balanus. Z křidélek zachována jest jen malá 

 část, tak že nelze plošku blíže označiti; jen z assymetrické polohy 

 zbytku křidélek lze souditi, že by to mohla býti carina. 



Podivuhodnou jest však vnitřní struktura. Nenalezl jsem zde 

 ovšem sept podobných, jako vytvořena jsou ve skořápce jiných bala- 

 nidů, avšak skořápka sestává z vrchní vrstvy, drobně zrnité, skoro 

 homogenní, která silnější jest na hřbetě, velmi tenká ale uvnitř sko- 

 řápky; vnitřek pak vytvořen jest z mnoha vrstev, sestávajících z po- 

 délně uložených, rozmanitě se kroutících, místy těsně spojených, místy 

 opět volně odstávajících, zcela průhledných lamell. 



Na T. III. ob. d, kde spatřujeme zvětšený okraj skořápky po- 

 někud poškozený, vidíme, jak jednotlivé vrstvy tyto vynikají. 



Na T. III. ob. e pak naznačena jest část jedné vnitřní vrstvy 

 a na průřezu příčném (ob. f) vidíme uložení těchto vrstev, kteréž 

 leží skoro souběžně s plochou vnější. Kontury jednotlivých lamell 

 nejsou na průřezu příčném jasně patrny, jen mezery mezi nimi tvoří 

 na průřezu tom nepravidelné dutiny. 



Z těchto známek jest patrno, že máme zde činiti s petrefaktem 

 velice zvláštním, i jest velice nesnadno přesně ustanoviti, kam by 

 náležel. Přidělil jsem ho k Balanidům dle tvaru, jakož i dle struk- 



