Položme (srv. I. §. 2): 



V 2 — ' 3"(2^22 a 33 



y 3 rz: l(2a 33 — a u — a 22 ), 



^2 = K«M — «3i), * 2 = i(«l3 + «3l)> *a = ^20 



r 3 = l(a 2l — a ia ), * 3 = + % 2 )r ř a = «30 



a obdržíme : 



= h + ux — v 3 y + r 2 z + io t é + s 3 y + s 2 z, 



(29) = * 2 + ^ — r i z + V + + + 



= * 3 + !&» — + *W + h Z + *2^ + 



Význam koefíicientů ř, w, jest patrný ; se souborem pohybů, 

 určených koefficienty tys musíme se však blíže zanášeti, přihlížejíce 

 při tom k té okolnosti, že jest 



(30) Vi + V2 + V3 = , 



Krychlový obsah rovnoběžnostěnu, jehož dva protilehlé rohy měly 

 před pohybem souřadnice sc, y A z a x -j- dx, y -\~ dy, z -f- dz, jest : 



1 -f- % 2) a 13 



^213 1 "~h ^225 ^23 

 ^31} ^33? 1 "f" a 33 



Poměr rozdílu jeho od původního obsahu dx dy dz, k témuž 

 obsahu, obmezíme-li se na malé většiny prvního stupně, jest tudíž : 



a n -f- a 22 -|- « 33 , 



kterýžto součet slově kubickou dilatací, znamenaje míru pro 

 změnu objemu útvaru. Ve stejnorodém pohybu jest dilatace ta ve 

 všech částích útvaru stejná. Rovnice (30) značí tudíž, že jest po- 

 hyb (v n t? 2 , v 3 ) takový, při kterém nenastává žádná změna objemu, 

 ovšem ale změna tvaru, což patrno z toho, že rozměry jednotlivých 

 přímek útvaru (na př. os X, F, Z samých se mění. Podobně značí 

 však i pohyb (s l) s 2 , s 3 ) nikoli změnu objemu, nýbrž jen změnu tvaru, 

 i lze ukázati, že není mezi oběma pohyby rozdílu podstatného, ano 

 že lze jeden v druhý a oba v jediný pohyb téhož rázu převésti. Na- 

 zveme oba pohyby ty, jakož i soubor jejich deformací v užším 

 smyslu čili prostou deformaci (v. pozn. na začátku §. 1.), čímž 

 nejlépe účinek jejich, totiž pouhou změnu tvaru naznačíme. 



dx dy dz. 



