614 



kdež s 1? s 2 , s 3 určitým způsobeni na veličinách v a s závisejí. Budou 

 pak složky pohybu, původně deformacemi (v) a (s) daného, vyjádřeny 

 rovnicemi : 



(39) &x = % + S 2 z, A2/ == S\* + /8& A* = tf 2 ® + 



Z toho patrna jest úplná identita pohybů (v) a (s). Na první 

 pohled mohlo by se zdáti, že pohyb (s) má 9 stupňů volnosti : tři 

 dané polohou středu, tři dané směrem os souřadnic a tři dané veli- 

 činami 8 1: # 2 , $ 3 , žádné podmínce nepodrobenými. Předcházející rozbor 

 poučuje nás však, že jest jednoduše nekonečné množství v podstatě 

 identických deformací, jež vztahujeme k nekonečně mnohým sou- 

 stavám tří k sobě kolmých přímek, vyplňujících určitý kužel. Zbývá 

 tedy zase jen 8 stupňů volnosti jako dříve. 



Můžeme tudíž říci: 



Je-li dán pohyb výrazy tvaru (28) a vyhovují-li 

 koefficienty týchž výrazů podmínkám: 



£4Q^ a il H" U 22 4~ a 32 = O? 



a 23 ~ =: ^32? a 31 — ^13? a i2 a 2l) 



značí týž pohyb deformaci prostou, anaž nemění ani 

 směr ani rozměry útvaru v celku, nýbrž jen tvar jeho. 

 Pro tento druh pohybu jest charakteristickým kužel: 



(41) O -= a u (x — x Q Y + a 22 (y — y Q Y + a n (z — z ) 2 

 + % a 2*(y — 2/o)0 — z o) + 2a 3i( z — z o)í x — x o) + 2a 12 (» — x ){y — y Q ), 

 jehož vrchol (a? () , y 0) z Q ) jest určen rovnicemi: 



A* = o, Ay = o, a* = 0. 



Přímky kužel vytvořující neprodlužují se, nýbrž 

 jen sklání k původním směrům svým; naproti tomu 

 prodlužují neb zkracují se osy kužele, neměníce směr 

 svůj. 



Když jsme si určili osy tohoto deformačního kužele (jak 

 bychom jej zváti mohli) a volili je za osy souřadnic v tom pořádku, 

 aby bylo V 2 vždy téhož označení jako V 3 a 



buď %> V 2 ^ V z buď V % < V 2 ^ V 3 



seznáme, že jest V x = s elongace té osy, která se nalézá uvnitř kužele 

 a největší i nejmenší otvor kužele 2a a 2/5 že jest dán rovnicemi : 



