faafnart be fee en jpual, §o(be ffg ganflfe (lide; t$t be 

 troe , ben fager efter ben minbfle Ct>D ben £arer , og 

 til antage SSaaDett, om ben Oli&er ben »aer, for fttt 

 SSRage* gcerøenfeme forfine ftg berfor allefifcer, før* 

 enb be tage til ©øe$, enten meb et ©tt)?fe 25«t>ergefi) 

 eller nogle Sraafcer Snebær-die , tømlfet fom oftejl 

 gier fin gobe SJirfning , faafnart bet f ommer i ©øen, 

 ba #t>alen meb eet fønfer fagte neb, og feeø iffe meer* 



5tt ber enbnu gtøeé mange ©fa&ninger i $mt, 

 fom tffc ere ret beftcnDte, eller bej¥retme, fan man iffe 

 vc'wk om , ba man foruben be ©eefarenbee ibelige Se« 

 retninger om ufcebtmnltge ©fabninger, fom ttife jlg paa 

 SSanDet , tillige lafer, at lærbe og trowcerbige 9Rcenb 

 anføre nogle, fom be t>cl if fe fetø fcat>e feet; men fønc$ 

 bog, at være otterbemfte om ©anbtøeben af beSfter* 

 retninger, be §at>e faaet. ©aalebes ftnber man: 



a) Sflarmenntf , et ©eebtjr , fom (IPal (igne et 

 fuøbt 55arn, øaabe ^oø S* DlafS* p* 537 og §0$ 

 ©trøm ©ønbnn Q3ej¥i\ pag. 296, Cigelebe* er 

 bette 3Di;r befienbt t gceree , §&or bet falbe* 



%) J£)afcmant> og Jpafcfnte, melbes om fco* fcegg« 

 ovenanførte gorfattere, faawlfom fco* 2uc. IDefo 

 Fæn Rc£ 171. 



3>raf*en, <$r, a J&ofe i Stlfteftorben, en 

 i Sanbet befienbt SNanb af SRetpnbig^eb , og en SlflPec 

 af Dlatnr&etragtninger og Scegefonflen, fortalte mig om 

 et ©øebt;r , §an for enbeel 2(ar ftben felt? §at>be feet 



opbref 



