Ctrfftraffclti) naturlig ©runbttl; anbetlebe« et bet røeb 

 fceminbre, eller $tt«r*9laerne, tfetr tteb en flcerf Diegtt 

 #afltg bUtte uføre; men efter en meget fort $ib, naac 

 3tegncn opfører, atter falbe* Otogle flfulfe om goraaret, 

 i ben ^ib, SSirfeløttet fprtnger ub, lø&e fceftanbigmeb 

 finSRen&e fu!baf93anb, fcttilfet falbe* gouf*t)0>ftUC ; for* 

 wmmelig fortaltes bette om gniojlfaaen. £)en wffcfte 9te* 

 gel for en 9!etfenbe, fom fragter for at fatte otter bem, et 

 at iagttage SJlorgenfiunben ; tfci ba er Stø&ierget, forfra 

 befaae tft SSanb omdagen Mb ©olens #ebe, atter frof* 

 fet om étatten* SSeb be flefle af bifie fcatte* fmaae gcer* 

 ger, forø, fcttor jeg reijte, vare i frebre ©tanb, eub 

 man funbe formobe; tfci Betragter man 5>rtfen, fom et 

 8 £ ♦ for §tter $our, og at SJlcengben af Dleifenbe Beta* 

 fer intet , t&t be ere fattige, ttar bet iffe at unbre otter, 

 om be enten ttare meget flette eller ganff e opførte* 

 flene, man fjaser t gærben mebjtg, maae, naar©obfet 

 er taget af bem, fttømme otter , jtøortteb man meget let 

 fan mijlebem, fom enten iffe ere ttanbte at fttømme, 

 eder ere faa magre, at be iffe £atte.ff rafter at imobfiaae 

 ©trømmen* 93i fortfatte 3ieifen, og fom tmob Slftett 

 til £talta*33affa, £ttor g>r«tfen Jpr* Dtatm ^onfen, 

 £attbe| en ©tue meb iiaffelotm , £ttilfet man meget 

 jlelben ftnber i|lbe islanbjlfe $5t;gmnger, ?)aa bette 



3 ©teb 



tilfanrcpeéSnlaqtJtiT. 'PaaØffetfan&et i)tnul<igt>ifl; 

 2) Bubafltot; 3) G£<*pta; 4) XTu pe:V<ptn; 5) 

 €5Hetbara; 6) 3øEutea a 23reib amerfcut: Banbt; 

 7) Kolgrima j 8) ^ornajtarbar;Sltot; 9)3ø£uls<* 

 *Brti; ic)fcagarfItot. 'PaaSftorManbet: i)3ø£uls<* 

 t ^tyatrftrbe ; 2) SLapa ; 5) Gftalfanbafltot ,* 4) 

 Smofta ; 5) æ^aftatbava 5 6) £#rga ; 7) 

 <tb8;ttytn; 8)^te«ba. 



