Cap. i <Dm £>e ftreføbfcebe sDye. 



Itønjfg htføtøté tDebanffeltge<23e»e, ()bor ten befte £an|fe 

 Jpeft ttmuellg funDe fomme ret langt, itben£ltté=&are for 

 SRøttewn faawlfom (tg felt). %tar De fttge op eller neD 

 paa ftelle ivleve eller ©feen-frapper/ triDe De meD een $oD 

 at fole (tg for, om ©teenen ligger faft, og laDer man Dem 

 itu raaDejtgfelO/DaerDenbefte^onft'^tjtter om tn£atø/ 

 og f anD alDeeleé tf fe bruge fin jtonfr. J3ar De at fuge neD 

 ouer et ganDjTe ftetlt og glat©teD/ Da f afte De Dereéi23ag» 

 'Seen inD unDer gtøet og gliDe faa neD. SSlocD betnfe De i etrtto 

 at(IaaeémeDUtøeog$3tørne, fcrtDeeleéDefiDfte; tfjinaar tw«DW«r< 

 Jpeften lugter een af Det ©lagé i Stømxwclfeti / og ^ar mn - 

 popper etter $lage f)oé, Da fanfer f)an Dem Dag fig og 

 attaquerer (in SKoDftanDere meb $orbeenene, fwlfe fjan 

 bruger fom et $ar fromme -@tif fer til at (Iaae meD, 

 bitter ogfaa gemeenfig SSJtøfter/ l)t>tlfet nogle DeD Jpojfet 

 toge tf »«(/ tnDttl©tatl)olDer.wiBE, titong frid.iv. 

 $aaføtt/ loD glore et§orføg meD een af fim ^Sogn^efte, 

 fom paa $riDert<tréberg ftrar angreb Den føélabfe SStøm 

 og tf fe loD £tø i (jam.- SElten fUtt Det nnDerttDcu/ at ©tør« 

 tten meD (tn ©tnrfe, fom er meerenD Dobbelt, faaer£n>er* 

 IjaanD, fccrDeeleé i Det Jpeften benDer l)am58ag^ee(enttl, 

 og Dll Der (Iaae uD , Da er (jan ftrar fortabt. 23tørnen 

 fprtnger op og flaaer (tg faft paa ^eftetté «Kng, tørfif en 

 maa affta> meD fin ftrenge 9vt;tter, tnDttl 33loDet fortø- 

 jer (jam, faa $an ftt;rter. 



9ior(¥eØjeett og £øer, næften alle af gtutl $arte/ ø^n, 

 tu, Itgefom £eftene, tffun fmaa/ tStgning moD De &an(¥e, 



2>efte 



