Cap. IV. Jort fettelfe om ^»glene. 147 



og fleere templer af fammetSlagéfunDe fceD@fterføgelfe 

 lettefta ftnt>eé tit jf ioDeétøfe $er«lDreé 5tt»i>oiTe(. 



^tfrV-Øwett, l;;fe »bruun af $am, øbergaaer i gijfe^r«. 

 <5torl)eD Hen forrige/ og forfmaaer t>cl itk et 5laDfel paa 

 £anDet, gier Dog fin J?ot)eD»@ag afgtfF/ tyilk t)an Deetø 

 paffet paa at tage fra ØDDeren/ Deetø umager ftg fetøfor 

 at gribe jeberft i kantet/ Deetø lem (jan og af De gifFe* 

 JpoueDcr og ^nDfcolDe/ fom fcep$tffeneé£Renéning og 35e» 

 reDelfe bortfafteé iftor fftangfolDigbeD, og elteré Dltoeman* 

 ge anore^ugle og Styr ttl£>eel; Sølen out Ørnen feeø, Da 

 tiører t)am alting allene. SRaar Ørnen føger til Jpatré 

 for atflaae en gtfF/ Da rammer fjan unDertiDen paa faa* 

 Dan een/ fom Mitter (jam alt for mægtig 09 Drager fjant 

 efter ftg i 2)i;bet. (SarDeleé tjat man feet Dette mere enD 

 een gang at ff ee meD ipeftejitmDeren/ fom f)er f alDeé£t>eite/ 

 og er flia ftor, at Den unDertiDen fnlber en f)eel £enDe. 

 øvcitené f)øne og frumme fHog forcfttllcr Ijam t Ørnens 

 Øtme langt intnDre enD fian er. Sftaar Ørnen flaaer ftne 

 kim Deri og ftte faa Ijafttg fanD faae Dem uD igien / for« 

 ineDelft Dereé^rmuljeD og£cengDe ; at jo ^ij^enforbegtjn- 

 Der at Drage Ijam neD aD/ faa f)ører man Suglen unfeltg 

 fhlge, og feer (jam meD De ober 23anDet DiDt uDftraf te 23in« 

 ger at arbeiDe og opljolDe ftg Det langfte mueligt er/j?tont 

 forgik, Da l>an omftDer maa giue tabt og fofge Det 

 SRøD/ Der jfttlDe (jaue fulgt (jam, tiKSinDbtUeDe for man« 

 gen ubejtttDig og DumDriftig Entrepreneur. Søtan l)dr 

 og fagt mig/ Det ffter unDertiDen , at Dore @unDmoerf?e 

 giffere fange en Omu meD faaDanne Øtne=$løer faftflD« 



£ 2 DenDe 



