Csp. IV. Jot tfettdfeomjugtefte. 155 



eller ftnfeet met nogle rote $iere, f)oft>et* (tg «fe ftf pufene, 

 og efterabet* ant te $ugleé eller Dt)ré SRoft . Sftøar nogen 

 bommet* tenéøiete nær/ Da førø ten tein triftig i 2(n» 

 (tgtet/ for at tøntre fine Ungeré SSerotelfe. ©tra»t>* 

 Ørafcc/ fom opforet (tg meeft oeb kantet for at fanfe 

 ©negle/ @f icel og $>fteré, Ijar rote Sotter og ingen @po* 

 re bag tit Den Ijolter man for at t>cere. plinii Hæ- 



mantopas. 



@t"am <£n temmelig flor fort @oe<$ngt, (tørre eearø. 

 ent en§lnt, Ijbté poeter ten og ()ar, imttagen at ten 

 pterfteSaa er meget lecnger afø Støjfrit. q3aaalle£ceet 

 ere lange, Irumme og ffarpe floer, ligefom b,ele §nglen 

 forte, potterne ftaae og irioereut til ©iterne ent paa en 

 Slno eller <£aaé, faa ten meget frtceoer. Jpalé/ Jpaleog 

 SSinger ere meget lange. Ooen paa*£alfen fitter en 

 gronagtigglenofenoegier. Wbenertrente©lag£. Det 

 førfie h\ivc$ZQp>&Utx>/ forti tenoren £op paa^o» 

 oeoet. Denne fommer iffe gierne int i ^fortene, men 

 potter (tg »et te i)t>erfte £>er. Set antet ©lags er ftorr e 

 og diftingueret tet en ftor fjotib tykt t fom en flet Daler; 

 paa tøoert af fme forte Saar, fom girø ten tet Sftaon 

 £vufclaart»ø. ©et tretie ©lagé er uoen al Diftinaion, 

 terf)oé mtnore ent tet førfie og ftorre ent tet fttft e. 5He- 

 tet bygger tenne^ugl tmoer bratte Jpelber tet^aoetf)/ 

 ■ U 1 legger 



(*) S5a t>iffe fugle boe ttifammen i fter SStøngbe, faa bruge SSøn* 

 ' fcerne ferfgenDe £ijt at fange Dem met>. OmSiftené £itt> naar 

 ©fanteneerefanfeCe, roer man ben unt>er$e(t>«n meD en 33aa& 

 og optænber DerpaaenlibenbraffenDeSlD, fypis fyaflig opjttgentie 

 SKegogQBarme gier Difle^ugie faa fortumle&e i ^)oveD<t, at De 

 neDfalDe t.?pobe>£aU, og fca lettelig twebetf. 



