Om Nsever i nordiske Gravhoie. 



Det er en bekjendt Egenskab ved Naeveren eller den ydre 

 tynde Bark af Birketraeet, at den i meget lang Tid modstaaer 

 Fugtighed og derved foranlediget Forraadnelse. Af denne Aarsag 

 finder man Naever ofte anbragt i nordiske Gravhoie, hvor den 

 enten er viklet om vaerdifulde Gjenstande eller lagt som Under- 

 lag under saadanne, — deels findes udbredt ovenpaa Gravkam- 

 mernes Daskstene. 1 I sidste Tilfrelde bar man forklaret Hensigten 

 at' Nseverens Anbringelse at have va?ret den, at hindre Regnvand 

 fra at traenge ned i Gravkammeret, - en Mening, som maaskee 

 kan forsvares, hvor Kammerets Tag har bestaaet af fiere Stene, 

 som ikke have sluttet sig noie til hverandre — ihvorvel jeg ikke 

 formaaer at fatte, at Regnvand, der falder paa Toppen af en 

 kegle- eller knppelformet Hoi skulde kunne traenge flere Fod ned 

 i Jorden. Men i al Fald passer den anforte Forklaring ikke paa 

 saadanne Tilfaelde, hvor man har antruffet Naever ovenpaa et 

 Gravkammers Tag, der bestod af een eneste stor Steenhelle. Der 

 kunde man ikke naere nogen Frygt for, at Vandet skulde traenge 

 igjennem. Om den nysnaevnte Gravhoi i Urland heder det paa 

 anforte Sted : „En eneste uformelig svaer Overligger, 3 Alen lang 



Nord. Tidsskrift for Oldk. IS 416; on Gravhai paa Gaarden Hove i Vigs Prffl- 

 stcgjcld/Bergens Stift - Urda I. S. 182. Ovenpaa Da;kstenene har man fundet 

 Naiver i en Hoi i Urlands Prastegjeld i Bergen 8 Stift - Urda I. S. 1-3.9; 

 i Ostreinihaugon i Etne Prastegjeld, samme Stift - A. Ill S. 102; i on Hoi 

 paa Gaarden 0vreoie i Qvinnesdals Prsestegjeld i Christiansands Stift - ib. I. 29.9. 



