102 



stserkt medtaget grsesk Mynt og 14 forslidte tydske. Skattens 

 Finder var Gabriel Olsen Sletheid. 



De allerfleste Myntstykker i Sletheidfundet henh0rte som oven- 

 for anraaBrket til ^Ethelred 2den, navnlig til den addste af haus 

 Mynttyper, som var optaget efter hans Formrend paa Englands 

 Throne, Eadgar (959—975) og Edward 2den Martyr (975 -978). 

 Som Sserkjende har denne Typ et lidet Kors i Feltet paa Rever- 

 sen, og den anvendtes ei alene i JSthelreds tidligste. men ogsaa 

 i hans senere Regjeringsaar ; som Sletheidfundet synes at vise, 

 fortrinsviis i hans allersidste Dage. De yngre Mynter af Typen 

 adskille sig nemlig derved fra de seldre, at de ere meget lettere 

 i Vsegt ligesom mindre i Storrelse end disse; paa nogle Undta- 

 gelser nter maatte alle de i Fundet antrufne ^Ethelreds Mynter, 

 der havde det lille Kors paa Reversen, og som i Hildebrands 

 Anglosachsiska Mynt i svenska kongl. Myntkabinettet have erholdt 

 Bensevnelse af Typ A, henferes til den yngste Udgave af denne 

 Typ. Der forefandtes ialt af samme Typ 212 Stykker, som med 

 de evrige ere optagne i foranforte Fortegnelse ; blandt de aldeles 

 odelagte syntes den st0rste Deel ligeledes at have henhort til 

 denne Typ. 56 Stykker af de fuldstsendigste og klangfuldeste 

 fandtes at veie 19,88 norske vEs = 1,135 fransk Gramme i Me- 

 dium; 1 hos Hildebrand angives den letteste Sort af samme Typ 

 fra 21 Ms = 1,2 Gramme til 24,5 ^s = 1,4 Gramme og de 

 seldre og tungeste fra 26,2 iEs = 1,5 Gramme til 29,7 Ms = I, 70 

 Gramme. Den forholdsviis store Msengde i Fundet af de lettere 

 Mynter fremkalder den Antagelse, at deres Henlsegning i Jorden er 

 skeet ikke lamge efterat de alle vnre slagne, hvilket ogsaa be- 

 styrkes ved deres indbyrdes Overeensstemmelse og Prsegenes *>' 

 mindelig nye Udseende. Det viste sig ogsaa. at der var mang* 

 af dem. som ei havde Marker efter den paa den Tid s;cdvanlif? e 

 ►Pruning med Knivsodd for at erfare, om Solvet var godt; * 



Typen A. 



