104 



Stykker af C, D og E, men alt, hvad der var af disse Typer, ud- 

 gjorde tilsammen ikke mere end imellem i eg | af Antallet af 

 Stykker tilhorende Typen A. Et meget mserkeligt Exemplar af 

 denne Typs Revers med Myntmesteren Ealdreds Navn er den i 

 Fortegnelsen under No. Ill opforte, hvis Advers, aldeles forskjel- 

 lig fra de 0vriges, som det sees af Afbildningen, er et maaskee 

 ^mislykket eller ikke bifaldt Forseg til en ny og yngste Typ fra 

 ^thelreds Tid. Adversens Omskrift til dette Stykke var umis- 

 kjendelig om end misprseget, Reversens uden mindste Lyde. 



Af irske Mynter, alle af ^Ethelreds Typ A, forefandtes 3de 

 hele og 3de tildeels beskadigede. No. 1 af disse i Fortegnelsen 

 fra Sigtrygg Silkeskegg, Konge i Dublin 989—1029, er i et noget 

 forskjelligt Exemplar anfort i Memoires de la societe Imperiale 

 d'archeologie de St. Petersbourg Vol. Ill et IV. 1849—50, Pag. 197. 

 No. 2, som manglede noget, er forskjellig fra Foregaaende, men 

 som denne med Myntmesteren vElfeln eller yElfelms Navn paa 

 Reversen. No. 3 var heel og havde en Reversomskrift, som nfer- 

 mede sig en anden af de Mynters, der af Hildebrand tillfegges 

 ^Ethelred fra Myntstedet Difelin (Dublin), vide Pag. 43 No. 209 

 og 210; Adversen basrer imidlertid, som foranforte tvende, Kong 

 Sigtryggs Navn. No. 4, ligeledes heel, med samme Konges Navn, 

 synes nsesten overeensstemmende med en, som i hiint russiske 

 Tidsskrift er optaget under No. 537. Af No. 5 var der kun et 

 Brudstykke, men Mynten maa, da den var heel, have lignet den, 

 som i samme Tidsskrift anfores under No. 535. Den sjette Mynt 

 fra Dublin har ^Ethelreds Navn paa Adversen og ligner i Rever- 

 sens Omskrift Hildebrands No. 208, Pag. 43. Det er antageligst, 

 at Sigtrygg har ladet slaae alle disse Mynter, og at No. 6, ligc- 

 som andre med ^Ethelreds Navn paa Adversen, see Hildebrand 

 Pag. 43, er praeget af en engelsk Myntmester, som har medbragt 

 Adversstemplet med den engelske Konges Navn til Dublin, eller 

 som benyttede dette Stempel i England, forsaavidt Sigtrygg lo d 

 prsege en Deel af sine Mynter sammesteds ; enhver anden For- 

 klaring af denne Synderlighed ved flere Dublinermynter syncs 

 rninrlre tilfredsstillende, da ^Ethelred neppe havde Herredomuie 



