105 



i Irland. 1 At de her anforte nieri iEthelreds samtidige Mynter 

 fra Sigtrygg Silkeskegg forefandtes i Sletheidfundet, kan enten 

 skrive sig derfra, at de, paa Omskrifterne nser, ere ^Ethelreds 

 aldeles lige og saaledes let kunde gaae mellem denne Konges 

 Myntstykker, eller Skattens Eier bar, efterat have forladt Knuts 

 Tjeneste, foretaget en Sviptour til Irland, hvor han har faaet disse 

 6 Stykker, som i alle Fald ei kunde antages senere udkomne 

 end ^Ethelreds Yngste af samme Typ. 



Fra Knut den Msegtige var et enkelt Stykke i Fundet og intet 

 Spor til flere blandt Brudstykkerne. Denne Mynt har mere til- 

 follies i Udseende, Vaegt og Storrelse med de reldre engelske Pen- 

 ninge af ^Ethelreds Typ A end med dem i Almindelighed, der 



27,5 JEs = 1,57 Gramme. Knut kaldes deri Rex Dsenorum, 

 Myntmesteren var Godwine og Myntstedet Lund d. e. London eller 

 Lund i Skaanc. Fra sidstnsevnte Sted og med samme Myntme- 

 sters Navn haves flere Mynter fra Knut 8 , og det er antageligt, at 

 det her omtalte Stykke er pneget sammesteds efter hans Hjern- 

 komst til Danniark i 1014; han blev, medens han endnu opholdt 

 sig i England ' efter Faderens, Svens, Dod i samme Aar, givet 

 Kongenavn af sin Krigsha;r. Den nedgravede Skats Eiermand 

 kan have faaet denne Mynt mellem de ovrige, efterat Striden i 

 England var endt i 1016, og efter Sletheidtundets ovrige Mynter 

 at slutte, synes det, at enhver anden Cnnjectur om dette Stykkes 

 Fremkomsttid er mindre antagelig, oagtet de vel arbeidede og 

 correcte Stempler kunde give Formodning om, at London var 

 Myntstedet, da der sammesteds ogsaa var en under yEthelred me- 



