185 



saaledes som jeg efter Studiet af Tordenvejrene i Sommeren 1867 

 antog, veesentligst bcstod i en Skymasse af et bestemt Omfang, 

 der af Vinden i de ovie Luftlag fortes afsted, saa maatte denne 

 efterhaanden under de hyppige Udlndninger tabe sin Elektricitet, 

 og Tordenvejrets Styrke maatte, naar den engang fserdige Tor- 

 densky var kommen i Drift, stedse blive svagere indtil dets Op- 

 h0r. Fremdeles maatte man da vente at finde en vis Proportio- 

 nality mellem det Tal, der udtrykker Tordenvejrets Forplantel- 

 seshastighed, og det Tal, der betegner Skydriftens Styrke under 

 Tordenvejret. En saadan Undersogelse har jeg foretaget — den 

 forte til et negativt Resulint. i* lot Tordenvejrenes Forplantelses- 

 hastighed, der fandtes at variere fra 15 til 80 Kilometer i Timen, 

 ikke viste sig paa nogen Maade afhsengig af Skydriftens Storrelse. 



Det er klart, at under Tordenvejrets Forplantelse ere de Aar- 

 sager virkende, der fremkalde Tordensky ernes Dannelse. Jeg 

 har i en tidligere meddelt Afhandling (Videnskabsselskabets For- 

 handlinger for 1868 pag. 321) sogt at paavise de Grunde, der 



damprige opadsHgende Luftstromme. Naar et Tordenvejr forplan- 



tingelserne for de opstigende Luftstrommes Dannelse ogsaa IVonrad, 

 og der maa da existere en Aarsagsforbindelse mellem de Luft- 

 stromme, der fore Tordenskyerne fremad, og de opstigende Luft- 

 stromme, der ere virksomme til Dannelse af nye Tordenskyer. 

 I saadanne Tilfcelder er der saaledes en dobbelt Grund til Tor- 

 denvejrenes Forplantelse, nemlig Vinden i de ovre Luftlag, for 



