285 



d. v. s. en positiv, en vilkaarlig, det enkelte Individs tilfaMdige 

 Formening eller Forgodtbefindende. Det er Dette, Diodoros ud- 

 talte i sin Strid med Chrysippos om Ordenes Tvetydighed, hvil- 

 1 han be cgtede, idet han paastod, at der vel knnde vsere Dnn- 

 kellied og Misforstaaelse, men ingen virkelig Dobbelthed i Betyd- 

 inngen, fordi den Talende stedse mener det, han mener, og kun 

 denne Betydning, som den Talende faktisk har havt i Tanke, kan 

 tillaegges Ordene (A. Gell. N. A. XI, 12, Diog. Laert, VII, G2), 

 hvorved han altsaa ogsaa i sprogphilosophisk Henseende slutter 

 sig til Demokrit, der nemlig lserte, at Ordenes Betydning var vil- 

 kaarlig, beroede paa Vedta3gt. Det kan bemserkes, at mens vi i 



^suSojxsvo^ og o xspar-'vif]^ have udtalt principium contradictionis og 

 principium exclnsi medii, have vi her Identitetsprincipet med den 

 naermere Bestemmelse af Identiteten som en rent umiddelbar, vil- 

 kaarlig, hvilken Tankens Positivitet han efter Amnion, de inter- 

 pret. 32, a (Schol. in Arist. 103, b, 15) illustrerede ved at give 

 en af sine Slaver Parti kelen aXXajr/p til Navn. Men den n mid- 

 del bare Tanke er netop ikke Tanke, fordi Tankens Vsesen er 

 Middelbarhed; som umiddelbar har Tanken udelnkkende sin Be- 

 tydning i sin Gjenstand, er blot en uvtesentlig Reflex deraf, m. 

 a- O. det Umiddelbare som umiddelbart er Objectiviteten og navn- 

 lig den rene Objectivitet, Materien. Den Identitet, den Enhed, 

 der er Megarikernes ftelles Princip, bliver derfor det materielt 

 Ene, det Udelelige to a[j.spsc, m. a. O. vi have her hos Diodoros 



1 Forhold til Eubulides det samme Intellectualismens Omslag i 

 Materialisme, som i nyere Tider representees af ,,Oplysningspe- 

 riodens" Materialisme og Fenerbaeh i Forhold til Junghegelianis- 

 men, og hvormed ogsaa kan sammenholdes Sammenhnengen mel- 

 lem Opfatningen af Dannelsen som en formalistisk, en forstands- 

 skjffirpende og den materialistiske Tanke paa ydre Livets Goder, 

 til hvis Opnaaelse den saaledes skjnerpede Forstand bliver Red- 

 skab. 



Det er denne Lrere om det Udelelige, der udgjor ikke alene 

 det Eiendommelige for Diodoros, men ogsaa. hvad man knnde 

 kalde Vendepunktet, Krisen i den megariske Pliilosophis Udvik- 



