291 



. Xsuxou; altsaa Swxparrjf auTO£ aurou xsxopwpivoc. Med andre Ord : 

 detEnkeltes Enhed opfattes ligesaa abstract som det Almenes og 

 vilde derfor ophseves ved, at det tillagdes Praedicater eller over- 

 hoved Bestemmelser. 



Dette Sidste, at Enheden som abstract ophaeves ved at tillseg- 

 ges forskjellige Bestemmelser, ved at der udsiges om Subjectet, 

 det Ene, noget Andet end det selv, gjaelder [dernaest naturligvis 

 ogsaa Ideen, det Almene; der er saaledes overhoved Intet, der 

 er noget; der er ingen Vaeren, enten ideel og almen eller materiel 

 og individuel, der bar nogen Gehalt, hvis naermere Besfemmelse 

 og Reflexion igjen kan give det rnenneskelige Erkjendelsesliv sit 

 Indhold. Det er Dette, der indeholdes i den Sats af Stilpon, der 

 er os overleveret af Plutarch (adv. Colot. p. 1119. c. s. 22. p. 

 573. Vol. V. 1. Wytt. og s. 23. p. 575, citeret af Deycks S. 83 f.), 

 s-cepov sTspou xaT^yopelaiTaL, f. Ex. man kan ikke sige, at et 

 Menneske er godt, eller at en Hest leber; thi dersom godt var 

 identisk med Menneske og det at lobe med Hest, hvorledes kunde 

 da det Sarnme udsiges om andre Ting, f. Ex. Godheden om Lae- 

 getnidlet og Loben om Hunden. Man kan altsaa overhoved kun 

 udsige identiske Saetninger, og fordi al Vaeren er dette Forhold af 

 Subject og Praedicat, at Subjectet, det Enkelte, er Praedicatef, det 

 Almene, derfor er med dette Forhold al Vaeren ophaBvet, idet det 

 Enkelte ikke er, fordi det ikke er det Almene, eller dets Subject, 

 det Almene ikke, fordi det ikke er det Enkeltes Praedicat, fordi 

 det Enkelte ikke er det. 



Man maa visselig give Stilpons Modstander Kolotes fuldkom- 



sit Indhold i det at taenke og sige Noget om Noget, altsaa netop 

 i den naermere Bestemmelse (ved Tanke og Tale) af Tingene, som 



men af Megarisn.en overhoved. Naar den rimelige Plutarch her- 

 imod tager Stilpon i Forsvar, idet ban benviser til bans sande og 

 skjonne Laerdomme og Taler forresten samt til bans personlige 

 19* 



