311 



desluttes i denne, idet man seetter d == o og ikkc tager Hensyr 

 til den fremmede Rod x = o. 



Det var som oven ntevnt de italienske Mathcinatikere T a rtaloa 

 Cardan og Ferrari, som omkring Midfcen af det 16de Aarhundred( 



dig Begyndelse maatte opmuntre til nye Anstraengelser, og mai 

 haabede dengang, at ikke ret lang Tid skulde hengaa, forindei 

 man havde lost Ligningen al 5te Grad. Men dette Problem vai 

 ganske anderledes vanskeligt. Tiltrods for de storste Ans train 

 gelser, tiltrods for at tre Aarhundreders storste Taenkere og skarp 

 simlijiste Mathematikere, der gjorde glimrende Opdagelsrr pa; 

 andre Felter, straebte at overvinde Vanskelighederne, blev Pro 

 blemet dog ulost. Flere, f. Ex. Leibnitz, smigrede sig mod a 

 have fnndet en Methode, ved Hjrelp af hvilken man kunde lost 

 Opgaven, naar man ikke skyede Moisommelighederne med dt 

 forfa3rdelige Regninger. Men det viste sig altid, at ingen af do 

 foreslaaede Metboder hjalp stort; thi nye Vanskeligheder opstode, 

 hvor man mindst ventede dein. Dette Problem kan, somen aand- 

 rig fransk Matbcmatiker har ndtrykt sig, sammcnlignes mod en 

 Fsestning; alle Udenv?erkerne ere tagne, „mais renferme dans son 

 dernier reduiL le probleme se defend encore en desespere." Enhver 

 ny Anstraengelse for at lose det bringer knn ny Modstand, og Alt 

 viser sig mere haablost end nogensinde. „Quel sera le genie hen- 

 reux qui I'emporfera d'assant on le foreera de capitnler?* 1 



Af det 16de Aarhundredes Mathematikere var det egentligt kun 

 Vieta, denne skarpsindige og dybe Tanker, hvem Analysen skyl- 

 der saa meget, der beskj;ri'tigede sig mod den almindcligo Loa- 

 ning af Ligninger. Han opfandt en Methode, der har storste Ana- 

 logi med Extraktion af Rodder. Han benirerkede, at Extfaktion 

 af en Kubikrod, f. Ex. ^7, var den samme Opgave som at finde 

 en af Rodderne i Ligningen x*— 7 = 0. Han faldi da paa dfcfi 



