Om Kjon og Aldersforhold som disponerende Momenter 

 til Sindssygdom. 1 



Af L. Dahl. 



Naur man ser bort fra Idioterne og kun tager Hensyn til de 

 egentlige Sindssyge, er det paa de fleste Steder, hvorfra der haves 

 Tadlinger, Tilfaelde, at de sindssyge Kvinder i Forhold til den 

 kvindelige Befolkning ere flere, end de sindssyge Msend i For- 

 hold til den maudlige Befolkning. I Norge har Forholdet ved de 

 3 sidste Teellinger vseret folgende: 



Mand. Kvinder. 



1845 1 : 646 1 : 526 



1855 1 : 592 1 : 521 



1865 1 : 562 1 : 519. 

 Som det sees, advise alle disse Tal et starve Forhold hos 

 Kvinderne end hos Maendene. 



Jeg tror ikke, at man af disse og lignende Tal tor slutte, 

 at Kvindekjonnet er mere disponeret til Sindssygdom end Mand- 

 kjonnet. Forholdet lader sig forklare paa anden Maade, og jeg 

 skal her strax paavise en Omsteendighed, som jeg anser for den 

 vigtigste Aarsag til, at Forholdet tilsyneladende stiller sig slettere 

 for Kvindekjonnet end for Mandkjonnet. Jeg har allerede ncevnt 

 den i mit Skrift „Bidrag til Kundskab om de Sindssyge i Norge," 

 men jeg kunde da ikke fore noget Bevis for dens Rigtighed, fordi 

 der dengang ikke havdes Aldersopgaver for de Sindssyge. 



Som bekjendt optrsede de egentlige Sindssygdomme fortrins- 

 vis i den voxne Alder og ere forholdsvis sjeldne under det ty 



