1887.] 



OM KUNSTIG DANNELSE AF GLIMMER. 



7 



en hel del magnetkis og noget svovlkis m. m. samt temmelig 

 meget straalsten og biotit, — altsaa Mg O-rige silikater, — videre 

 kvarts, feldspatk, lidt salit, spor af kondrodit m. m. m.), 2) kobber- 

 bly-malni (eller blanderts, med de samme ertser som i foregaa- 

 ende fald, videre en midlere gehalt af bly glans). 3; blymalm og 

 4) zinkmalm, med hvilke to sidste vi ikke behøver at beskjæftige 

 os. De to første slags malme røstes og nedsmeltes, i moderne 

 skaktovne efter Pilz's system, med kokes som brændmaterial, til 

 resp. 1) kobberskjærsten (med i middel ca. 17 °/o kobber) og 

 2) bly med kobbersten. Den ved disse processer faldende slag 

 er, for en skjærstensslag at være. temmelig tungsmeltelig. — 

 grundet den store gehalt paa kiselsyre, magnesia, dels ogsaa 

 lerjord og zinkoxyd samt den temmelig ringe gehalt paa jern- 

 oxydul (se analyserne no. 6— 9 og 11); — inde i ovnen maa der alt- 

 saa nødvendigvis herske en relativt hoi temperatur; for at slaggen 

 skal blive saa fattig som mulig paa mekanisk indblandede sten- 

 partikler, holder man med forsæt varmen inde i ovnen en del 

 over smeltningstemperaturen. — Efter beskikningens inden visse 

 grænser varierende chemiske sammensætning krystalliserer de 

 fra de her omhandlede smeltninger flydende slagger dels ud til 

 bladig-krystallinske masser (hvis eiendommelige struktur skyldes 

 en vrimmel af udsondrede glimmerblade, se herom senere) og 

 dels ud til stænglige eller jævnt kornig-krystallinske masser (med 

 augit eller olivin, leilighedsvis ogsaa noget glimmer). Den før- 

 ste sorts slag — den egentlige ,,glimmerslag" — er den mest 

 byppige, produceres følgelig i meget store kvantiteter; støbt i 

 vanlige slagformer 1 afgiver den et udmærket godt material til 

 alskens bygningsforetagender, er nemlig paa langt nær ikke saa 

 sprød som ordinære slagsten. 2 



1 Afkjølingen af kjærnep årtiet i slagstenen medtager 6^-12 timer, fra smelte- 

 temp. ned til ca. 100 °. 



2 Aarsagen hertil er let at skjønne, naar man kjender massens mineralogiske 

 sammensætning og endvidere dens mikroskopiske struktur: de paa kryds og 

 tvers liggende og i meget rigeligt antal optrædende glimmerblade har usæd- 

 vanlig stor modstandskraft efter bladretningen, forlener følgelig slagstenen 

 en betydelig styrke. — Exempelvis anføres, at en meget bøi skorstenspibe 

 ved Kafveltorp værk er opført omtrent udelukkende af glimmerslag, støbt i 

 alagform. 



V 



