ly 



I. H. L. VOGT. 



No. 6. 



glimmer er aldeles farvelas og felgelig heller ikke det ringeste 

 pleochroitisk. endskjønt Fe O-gehalten ikke er mindre end 4.5 å 

 5.9 %. Senere skal omtales, at i en anden smeltemasse er ble- 

 ven paavist en magnesiaglimmer (i ordets almindelige betydning), 

 som er ganske intensivt farvet og videre stærkt pleochroitisk. 

 Abnormiteten hos den glimmer, vi her beskjæftiger os med, kan 

 følgelig ikke, — i alle fald ikke direkte, - - være foraarsaget 

 ved hurtig afkj eling el. lign., men maa umiddelbart afhænge af 

 den chemiske sammensætning. 1 



Desværre kan vi her, som tidligere paapeget, ikke benytte 

 os af det for glimmerne gjældende saa enkle optiske inddelings- 

 princip, nemlig om axeplanet ligger i symetri- eller i ortho- 

 planet, men vi kan alligevel anvende de optiske egenskaber til 

 at gjøre diagnosen saa indgaaende som mulig. — Hos vort mi- 

 neral er afvigelsen mellem den spidse bissectrix og normalen 

 paa P næsten uraærkelig liden, og vinkelen mellem de optiske 

 axer er ligeledes yderst ringe. Hos anomit derimod er vinkelen 

 mellem bissectrix og normalen oftest eller altid større end hos 

 vort mineral, og endvidere er axevinkelen i alm. ikke forsvin- 

 dende liden, men nogenlunde stor (10—25 °); det er følgelig ikke 

 sandsynligt. at den kunstige glimmer skal indgaa som led i ano- 

 mit-rækken. Om vi har for os en abnormt Fe O-rig og desuden 

 ikke fluor-førende phlogopit eller en abnormt Ak (Vrig meroxen 

 kan i grunden være det samme, idet disse to rækker — der som 

 bekjendt begge er glimmere af samme orden — sandsynligvis 

 gaar fuldstændig over i hinanden. 2 Da vinkelen mellem bissec- 

 trix og normalen paa OP og endvidere axevinkelen hos de 

 bergartdannende meroxener oftest er resp. forsvindende liden 

 (mest ca, 1 °) og temmelig liden (nogle faa grader), kommer vi 

 rimeligvis maalet nærmest ved at bestemme vort mineral som et 

 Ca 0-, Zn 0- og Cu2 O-førende, videre relativt Ak 03-fattigt led 

 inden meroxen-rækken. 



1 Som bekjendt er margarit eller kalkglimmer (med 7—12% kalk og 39 — 

 0.91 Fe eller i andre fald 1.05-1.61% Fe 2 0-^ farveløs eller i alle fald 

 ganske svagt farvet; skulde dotte være et fingerpeg paa, at kalk i sin al- 

 mindelighed svækker farveintensiteten hos glimmer ^?). 



2 Cfr. Tschermack Zeits. fur Krystall. & Min. B. II, pag. 33. 



