1887.1 



OM KUNSTIG DANNELSE A F GLEMMER. 



19 



Efter denne rent mineralogiske undersegelse skal vi gaa 

 over til ueiere at omtale glimmerens optræden i slaggerne fra 

 Kafveltorp. — De frit isolerede glimmerblade viser næsten gjen- 

 nemgaaende et heist karakteristisk system af udmærket zirlige 

 interpositioner, der er anordnede, i linjer eller punktrækker, nor- 

 malt paa begrænsnings-siderne (prisme og pinakoid), se fig. I. 1 

 Interpositionerne bestaar næsten udelukkende af en sort, uigjeu- 

 nemsigtig masse, nemlig monosulfid (R S, hvor R = Fe* muligens 

 med lidt af andre elementer, nemlig Ca, Zn, Mn); hist og her 

 findei* vi ogsaa lidt gulbrunt glas, -- altsaa lidt af moderluden, 

 som er bleven holdt tilbage under udkrystallisationen. Som det 

 fremgaar af tegningerne, er stavene oftest tykkest i den mod 

 bladenes, midte vendende ende ; udadtil smalner de af og taber 

 sig gjerne tilslut i punktrækker. De fleste stave er ganske 

 snoiiige og staar tilsyneladende mathematisk neiagtig lodret paa 

 den nærmeste begrænsnings-side. Denne høist karakteristiske 

 anordning maa selvfølgelig staa i meget intim rapport med dan- 

 nelsen af selve giimmerbladene. Det er let at skjønne, at indi- 

 viderne ikke kan have udviklet sig i koncentrisk-skalformige 

 perioder, (saaledes som tilfældet jævnlig har været med f. ex. 

 leucit), men væxten maa have gaaet for sig uden stans, fra 

 kjærnen direkte normalt mod siderne. De i smeltemassen op- 

 rindelig frit omkringsvommende og endnu i frydende form exi- 

 sterende jernsulfid-kugler fæstede 2 sig ved den sig udsondrende 



1 Denne fig. gjengiver bladc med ganske usædvanlig megen og sjelden vakkert 

 anordnet interpositionsmasse. 



* Beviserne herfor er: substansen er sort, uigjennemsigtig, med metalglans, 

 optræder uden ydre krystalbegrænsning; opløses af saltsyre eller svovlsyre 

 under udvikling af svovlvandstof, decomponeres let af salpetersyre; forvitrer 

 meget let, under udskillelse af jernoxyd eller hydrat, maa følgelig indeholde 

 meget £ og Fe; endelig er de sorte partier udskilt tidligere end nogen 

 anden af smeltemassens bestanddele. Der kan ikke foreligge magnetit, da 

 denne altid i skjærsteDsslaggerne optræder med oktaedisk begrænsning. 

 Derimod kan vi, — i henhold til de her gjengivne iagttagelser i forbindelse 

 med det faktum, at der i de hidhørende slagger altid indgaar større eller 

 mindre kvantitet monosulfid (hvorom nøiere udredning ved en anden anled- 

 ning), med fuld sikkerhed slutte, at vor substans bestaar af Fe S, muli- 

 gens med lidt Ca S, Zn S, Mn S osv. 



2 I mikroskopisk præparat af selve slagmassen iagttages. at den allerstørste 

 del af sulfidet er ansamlet i glimmeren. 



