14 



GUSTAV A. GrULDBEKGr. 



[No. 7.. 



løbende indbugtning af hemisphærblærerne ; i 4de måned antager 

 den en skråt bagtil opstigende retning og begynder at begrændse 

 sig. I 5te måned, bliver begrændsningen tydligere, rænderne 

 hæver sig mere op, og en svag indbugtning på forreste rand an- 

 tyder opståen af forreste ems (fossæ Sylvii). I 6te måned har 

 den udseende af et ligebenet triangel, i 7de måned udvikler det 

 forreste crus sig mere, men den nederste del af gruben bliver 

 åben indtil 9de måned, medens crura lakker sig." Til illustre- 

 ring af fossa Sylvii's udseende i foetalperioden og dens omdan- 

 nelse i fissura Sylvii er tilføiet schematiske figurer. De meget 

 naturtro afbildninger af de foetale hjerner er meget illustrerende. 

 Overalt er imidlertid insula afbildet ganske glat under sin senere 

 udvikling. Lobus olfactorius's bagre grændsefure er antydet på 

 afbildningerne uden at være omtalt. 



Næsten samtidig med disse to sidstnævnte forfatteres under- 

 søgelser finder vi offentliggjørelsen af Adolph Pansch's (19) 

 vigtige afhandling over hjernefurer og vindinger, der ikke alene 

 omfatter menneskets, men også abernes, hvortil føies en over- 

 sigt over carnivorhjernens relief med særlig hundehjernen som 

 ty pus. Fissura Sylvii med dennes rami behandles nærmere, 

 særlig fremhæver han betydningen af Ramus ascendens. Han gjør 

 også opmærksom på, hvorledes Insula bedækkes fra 3 sider. Med 

 hensyn til hjernefurerne paa convexiteten følges mest Reichert, 

 idet der tales om „primærfurer", som ligger radiært anordnet 

 rundt fossa Sylvii. Af særlig interesse er beskrivelsen af fu- 

 rerne på et par foetale abehjerner. Angaaende insula bemærkes, 

 at denne „går ikke alene ned i substantia perforata anterior, 

 men også på den ydre flade i større udstrækning umiddelbart 

 over i kappens flade." Dette må således svare til et forholds- 

 vis meget tidligt udviklingsstadium hos mennesket. Han frareg- 

 ner fossa Sylvii en forreste gren. Om voxne abehjerners furer gives 

 der en udsigt saavel over de lavere former som over de hoier e 

 anthropomorphe. På hjerner af aber fra den gamle og nye ver- 

 den med undtagelse af de anthropomorphes beskrives insula af 

 langagtig form, temmelig lig en „agurkkjerne". Den går også 

 her i videre udstrækning umiddelbart over i orbitalfladen, eller 



