1887.] BIDRAG TIL INSULA REILI1S MORPHOLOGI. 



21 



plar (No. 398 E. S.) 1 var denne hjernedel uskadt. Hemispliærens 

 sagittale diameter målte 2 ! /2 ctm. Den knopformede lohus oJfac- 

 torius havde en længde af ca. 3 millimeter, målt fra forreste 

 ende til lugtelappens bagre grændsefure (fissura rhinencepb. p.). 

 Bulbus olfactorius dannes af en 2 millimeter bred fladtrykt 

 sphæroid; en svag indsnøring adskiller denne fra det lille trigo- 

 num. der umiddelbart gaar over i et mm. bredt bånd late- 

 ralt udover. Med hensyn til lugtelappens begrændsningsfurer 

 viste den med fissura rhinalis homologe laterale begrændsnings- 

 fure sig næsten udslettet. medens den bagerste og mere mediale be- 

 græudsningsfure. fissura rhinencephali post. viste sig meget tydelig, 

 næsten spaltformet og mere fremtrædende end i foregående sta- 

 dium. Den danner således en meget skarp grændse mellem 

 lugtelappens og hjernens basalparti. Mest fremtrædende viser 

 den sig på overgangen mellem hjernens basale og mediale flader 

 (cfr. fig. 3). På denne sidste kan den forfølges op imod det 

 endnu meget svagt udviklede corpus callosum. Medens den på 

 overgangen mellem medial og basalfladen er mere eller mindre 

 spaltformet. blir den altid grundere på medialfladen for ganske 

 at forsvinde. På et af hjerneexemplarerne (no. 381 E. S.) lod 

 det sig tydeligst påvise, at den går over i den ovenfor corpus 

 callosum liggende fure ( sulens corporis ccdlosi J. der adskiller 

 denne fra den ovenfor liggende hjernehemisphære, og som bag- 

 til danner grændsen for „randbueir opad. 



Insul.arpartiet viser sig i dette stadium meget tydeligt. På det 

 afbildede exemplar var længden ca. 8 millimeter, bredden ca. 272 

 mm. (cfr. fig. 4). Det har form af en oval fordybniug med opad 

 og bagtil gående længdeaxe. Insularpartiets begrændsning bagtil 

 er mest fremtrædende. idet lobus inferior s. temporalis danner en 

 større jfremståenhed; den tilkjendegives som en tydelig fure. Denne 

 insularpartiets bagre grændsefure, der således først optræ- 

 der af insula f s perifere grændsefurer, er begyndelsen til den 

 allerede af Reil beskrevne perifere sulcus, der omgiver insular- 



Bogstaverne E. S. med forangående tal angiver nummeret på det under- 

 søgte præparat i den embryologiske samling i Wiirzburger universitetets 

 anatomiske institut. 



