1887.] BIDRAG TIL INSULA REILl^S MORPHOLOGI 



41 



Skjærer man nu de forskjellige dæklapper væk, kommer 

 hele insula eller centrallappen tilsyne. Disse dæklapper er føl- 

 gende : a) forreste ende og øvre parti af lobus temporaUs, der 

 bedækker de bagerste gyri af insula og limen insula. b) det så- 

 kaldte qperctdtm o: det mellem ramus posterior og ramus ascen- 

 dens liggende vindingsparti, dannet dels af lobus parietalis og 

 dels af det bagre parti af lobus frontalis. c) en snip af 3die 

 frontalvinding, der ligger mellem ramus anterior ascendens og 

 ramus anterior horizontalis, af B r o c a (Etude sur le cerveau du 

 Gorilla, Revue d'anthrophologie 1878, pag. 20) kaldet Je cap de 

 la troisiéme circonvolution frontale", som er eiendommelig for 

 mennesket, og d) endelig den forreste til den sylviske spalte 

 stedende del af frontallappen, liggende imellem ramus anterior 

 horizontalis og ramus internus (fiss. lat. ant. Henie), man kunde 

 kalde denne lille dæklap »opercuhon anterius s. minus* i modsæt- 

 ning til det ovenfor nævnte sjore operculum super 'ms s. mo jus. 



Insula Beilii har som bekjendt ej^convex med furer og vin- 

 dinger forsynet overflade. På : >gjennemsnit ser man, at der i 

 hjernesubstantsen indenfor ligger en under navn af claustrum 

 vel kjendt smal grå masse, der igjen ved capsula externa er skilt 

 fra linsekjernens laterale flade. Claustrums tagger svarer til 

 insula's vindinger, dog holder ikke dette altid stik. Med hensyn 

 til sin form har vi allerede ved betragtningen af dens udvikling 

 seet, at den er nærmest et uligesidet triangel med en horizon- 

 talt forlobende øvre basis, og med et nedad rettet stumpt top- 

 punkt. Den forreste korte side går mere steilt opad, medens 

 den længere bagre er mere skråt forlobende. Den af Reil be- 

 skrevne grændsefure, der omgiver insularpartiets periferi, hvilken 

 af Sch w a lb e benævnes sulcus circularis Beilii, går langs insu- 

 larpartiets tre sider og adskiller det fra de overhvælvende hemi- 

 sphærdele. I foetalperioden og hos nyfødte er denne tydeligst. 

 Kun ved den nedre stumpe ende, insula^s pol (Broca) mangler 

 denne fure (Schwalbe). Her hæver sig frem en glat vulst med 

 nedad og fortil vendende convexitet, beliggende mellem bagre 

 del af frontallappen og øvre flade af temporallappens spids, og 

 forener begge disse. Denne vulst benævnes af Schwalbe Urnen 



