42 



GUSTAV A. GULDBERG. 



[No. 7. 



insulæ, af Broca le bord f al cif or me. Betragter man nu insularpar- 

 tiet med denne fremstående valk som centrum, får det hele ud- 

 seende af en trekantet, uligesidet, lidt fladtrykt pyramide med 

 afrundet, lidt indbøiet top. Pyramidens ydre convexe flade er 

 størst, har de fleste furer og vindinger, disse er skjult delvis af 

 temporallappen, dels af parietal & frontallappens operculum, 

 dens forreste flade (frontal eller orbitalflade) er mindst og har 

 blot et par små vindinger, disse er skjult af frontallappens or- 

 bitalparti eller operculum anterius, begge disse flader tilhører så 

 at sige hemisphærens convexitet, den indre eller mediale flade er 

 smal og ialmindelighed glat, tilhører hjernens basalflade og bærer 

 den laterale rod af lobus olfactorius og er det, man kalder limen 

 insulæ. De på insula liggende vindinger (cfr. fig. 12) er almin- 

 delig bekjendt under navn af gyri breves s. vnciformes, og man 

 tæller for det meste 5—7 sådanne (Schwalbe). Fra insula's pol 

 af divergerer de opad. Antallet af disse „gyri breves" angives 

 forresten forskjelligt. Burdach(5) ogKrause (Handbuch der 

 menschlichen Anatomie, II. Band, 1879) opfører 4 vindinger, an- 

 dre igjen flere. Det kommer forresten an på, i hvilken høide 

 man tæller dem. Høit oppe under operculum superius kan man 

 ofte finde 8 å 9, medens langt nede i nærheden af limen insulæ 

 vil man for det meste kun finde 3. Ialmindelighed har man 

 ikke offret disse nogen synderlig opmærksomhed ; fornylig har 

 F é r é (38) mere indgående behandlet det bag insula liggende 

 parti, hvorved opmærksomheden også mere henledes på de første. 

 Vi skal imidlertid først betragte „furerne" og derefter nærmere 

 gå ind på „vindingerne". Ved nøie betragtning nemlig af insu- 

 la^ relief vil man finde en mere fremtrædende fure, der har et 

 constant forløb. Denne sulcus begynder foran gyrus hippocam- 

 pi's nedre forreste ende, går over limen insulæ^ bagerste parti, 

 forløber opad og bagtil imod periferien (fig. 12, s. c I). Ved 

 denne fure deles insula's convexe overflade i to uligestore dele, et 

 forreste frontal/parti af pyramidal form med en facies lateralis, 

 facies anterior (orbitalis) og en facies inferior s. basalis, hvilken 

 sidste udgjøres for største delen af limen insulæ; og et bagerste 

 mere langstrakt temporalparti eller parieto-temporalparti, der be- 



