1887.] 



BIDRAG TIL INSULA REILIl's MORPHOLOGI. 



63 



Dette grunder sig væsentlig på det umiskjendelige factum, at 

 insula danner den laterale convexitet for de store hjerneganglier. 



Anstiller vi nu på basis af de foregående undersøgelser en 

 sammenligning mellem prim a t hjernens, idet vi særlig har den 

 menneskelige for eie, og aHiodactylhjernens i usu la. vil der frem- 

 byde sig visse principielle ligheder med andre fremtrædende dif- 

 ferentser i enkelthederne. 



1°. Medens lobus olfactorius inden primatgruppen og særlig 

 hos mennesket indtager i foetallivet forholdsvis mere, men i den 

 udviklede tilstand en meget underordnet plads på hjernens basal- 

 flade og insula derimod relativt er meget stor, idet den under 

 udviklingen gjør sig altid mere gjældende, hvortil kommer, at 

 denne i den udviklede tilstand er ganske skjult af den omgivende 

 hemisphærkappes dæklapper, spiller lugtelappen hos Artiodactyla 

 en meget fremtrædende rolle allerede fra det tidligere foetalliv af 

 og vedligeholder denne sin prædominerende stilling under hele 

 den senere udvikling. Meget senere optræder insula hos Artio- 

 dactyla i foetallivet og differentierer sig i løb^t af kort tid ifra 

 de ovrige hemisphærpartier, idet den dog indtager en forholdsvis 

 ikke ubetydelig plads på hjernens lateialflade 



2°. Insula er hos Artiodactyla ikke så skarpt adskilt fra 

 de omgivende hemisphærpartier som hos mennesket og aberne, 

 idet der hos de første optræder overgangsvindinger, hvoraf man 

 mindst kan adskille en bagerste og en forreste. 



3°. Ligesom hos Primates tindes der også hos Artiodac- 

 tyla dæklapper, hvorved insula næsten ganske (svinet) eller for 

 en del dækkes (drøvtyggerne). Af sådanne opercula kan man 

 adskille et opercidum superius og et opercidum posterius. På 

 grund af disse forholde kan man betegne som fossa Sylvii det 

 ubedækkede parti af insula, medens spalten, der fører ind til 

 til den bedækkede del af insula, benævues fissura Sylvii, 



4°. Ligesom hos mennesket og aber insula's furer og vin- 

 dinger har et radiært forløb, viser også Artiodactylernes insula 

 en radiær anordning, der dog har en anden karakter, da det 



