1887.] OM F. EXNERS THEORI FOR ATMOSFÆRISK ELEKTRICITET. 



15 



omtrent er den samme overalt, og at denne er liden i Forhold 

 til Skyens horisontale Udstrækning samt dens Afstand fra Jor- 

 dens Overflade. En liden vertikal Cylinder af denne Sky med 



Tversnit <ls vil da eve en Kraft nær Jorden lig ^ naar \x 



er den gjennemsnitlige elektriske Tæthed i Skyen og >• Afstan- 

 den fra det betragtede Punkt til det midterste Tversnit af 

 Cylinderen. Den vertikale Komponent / h af denne Kraft bliver 



,, h ds |& 7 7 



/h = ^ COS 0. =a // pl (t G>, 



hvor du er den legemlige Vinkel, hvorunder det nævnte Tvær- 

 snit sees fra Jorden. Den totale vertikale Kraft F h , Skyen 

 ever, bliver felgelig 



F h = 2f h => 2 (ho = Jc . 2 - h : x, X. 



hvor k betegner den Brekdel af hele Himmelen, som Skyen 

 dækker. Med ovenstaaende Værdi bør altsaa Skyen ved sin Til- 

 stedeværelse formindske den elektriske Kraft ved Jordens Over- 

 flade. 



For at vise Virkningen af Skydækket anfører Exner i sit 

 Arbeide en Observationsrække, som han udferte en Dag. medens 

 en skarp begrænstt Skybanke trak op paa Himmelen; Tempera- 

 turen var — 5 C. Iagttagelserne begyndte med klar Himmel 



og gav da F = — 560 ~ Medens Skyen nærmede sig. aftog 



den elektriske Kraft uafladelig i Talværdi, saa at F var — 333 ™- 



da omtrent i af Himmelen var dækket. og kun — 107 — : da 



m. 



hele Himmelen var bleven overtrukket. For Jc = £ er altsaa i 

 dette Tilfælde den frembragte Formindskelse af den elektriske 



Kraft lig (566 — 333) ^ = 77,67.10 ~ 4 U. F. og for k = 1 lig 



y 



(566 — 107) — ' = 153.10 - 4 U. F. ; saa stor maa ogsaa den af 

 Skybanken øvede vertikale Kraft være. Indføres dette i Lign. X. 



